   Jarek Nohavica - 1953

   *********************

   

 Ami                      E           Ami

Ve třicátém šestém týdnu po svém početí,

      Dmi      G           C  A7

já, přivázaný na pupeční šňůře,

 Dmi                    Ami

podoben víc kuřeti než dítěti,

  E                            Ami Dmi E

chystal jsem se ke své dlouhé tůře.



Březen byl, otec mi jméno vybíral

a na potocích zrovna ledy tály,

a na Kuncevské dači zrovna umíral

Josif Vissarionovič Stalin.



Ztvrdlá zem si rozpínala korzety

v tom březnu roku třiapadesát,

ve třicátém šestém týdnu po mém početí

do flóru se halil první revoluční stát.



Po městech a po vesnicích chodí rozsévač

a hrsti zrna nosí,

mrtvou vodou všechno živé zalévá

a živou vodou všechno mrtvé kosí.



Tolikrát už vzlétla hvězda nad betlém

a tolikrát už zavoněla sláma

a tolikrát se člověk vydal za světlem

a tolikrát se na té cestě zklamal.



Naděje je nejkrásnější prokletí,

naděje je jediné, co zbývá,

ve třicátém šestém roce po svém početí

zpívám, tedy jsem, jsem, tedy zpívám.

