Daněk Wabi - Nevadí
*******************

 A                 E
Napůl jako hrou a napolovic vážně,
          D               A
čerstvou maturitou zmužnělý,
                          E
chtěl jsi dobýt svět, a svět se tvářil vlažně
        D              A E
na tvý bubnování nesmělý.
  A                E
Hlavu plnou věd a nadějí svý mámy,
          G         D     A E
zkoušky přijímací, potom pád,
  A                     E
znalosti jsi měl, cos' neměl, byli známí,
       D                 A
takže litujeme, za rok snad.
Hmi      F#+        Hmi7    E          A
A tehdy poprvé jsi řekl: nevadí, zase bude líp.

Pomalu šel rok, a zase stejná škola,
čekáš předvolání každej den,
předvolání máš, a na něm: vlast tě volá,
takže za dva roky s úsměvem.
Dva roky vzal čert, a za nějakej týden
stojíš na radnici s holkou svou,
bylo to s ní fajn, tys věřil, že to vyjde,
kde tvý nebetyčný plány jsou.
A tehdy podruhé jsi řekl: nevadí, zase bude líp.

Neměli jste byt a vlastně ani prachy,
prej, že ve dvou se to táhne líp,
jenže už jste tři, a máma s dvěma bráchy,
starej dvoupokoják - špatnej vtip.
Tak jste žili rok v tý supertěsný kleci,
vzteky vysušení jako troud,
potom jeden den si žena vzala věci,
další připomínky řešil soud.
A tehdy potřetí jsi řekl: nevadí, zase bude líp.

Už jsi dlouho sám a věci, co se stanou,
se tě nedotýkaj', byl jsi bit,
všechno už jsi vzdal a postavil se stranou,
vzal sis dovolenou, chceš mít klid.
Osamělý dům u rychlíkové trati,
oči za záclonou zapranou,
vlaky jedou dál a málokdy se vrátí,
život nemá brzdu záchranou.
Tak řekni, sakra, to svý "nevadí, zase bude líp" ...