Daněk Wabi - Tonka 
******************

     C                           F             C
Tak pojďte, kluci a holky, blíž, ať je nás tu víc,
                               D7       G
pojďte sem, kdo bude dál, ten neuslyší nic,
 C                               F             C
tu podivnou historku vo Tonce a vo jednom pánovi,
                                     G          C
kdo nebude poslouchat do konce, ten se nic nedoví.

Ref:
          C                     F         C
Proboha, Tonka, jo, to je kus zlatem kovanej,
                                  D7         G
vostrej jazyk a vostrej nůž má v botě schovanej,
 C                        F          C
jednu nohu má dubovou a druhou dřevěnou
                              G           C
a když se šuntá po štatlu, vrže jí v kolenou.

Sype si to takhle Tonka ulicí a vrazí do chlápka,
co má tak trochu pod čepicí a plave jak kocábka,
říká jí:"Pardon, madame, asi jsem do vás trop,
a jestli se náhodou neznáme, tak já jsem ňákej Bob."

Ref:
Proboha ....

Chodili spolu až do rána lipovou alejí
a potom si Bob začal stěžovat:"Mě nohy bolejí,"
"a já je mám zásaďák dřevěný," jo, Tonka vodpoví
a rukou zaťuká lehounce na dřevo dubový.

Ref:
Proboha ....

Bob, ten byl z fleku střízlivej a kouká na nohu,
a že to byl chlápek řízlivej, řek':"Já vám pomohu,"
a Tonka, ta se ani nehejbá a kouká jako šus,
a jak se Bob k tý noze vohejbá, vytáhne ten svůj brus.

Ref:
Proboha ....

Když viděl Bob ten hroznej knajf, dal ruce nad hlavu
a stojí a je z toho celej štajf, Tonka má zábavu,
a potom se najednou začne smát a tiše řekne jí:
"Račte se, madame, podívat, kdepak to stojejí!"

Ref:
Proboha ....

A potom se tiše votočí a klidně vodchází
a ruce má v kapsách a píská si a nic mu neschází,
a Tonka, ta se za ním vožene a leží na zemi
a vidí dvě nohy dřevěný v kanále vražený.

Ref:
Proboha ....

Tahala nohy ze všech sil z tý díry v kanále
a přitom se celá zpotila a měla namále,
a najednou se vám položí a už nedýchá,
jenom ta poslední nadávka zazněla do ticha.

Ref:
Proboha, Tonka, jo, to byl kus, a už je pod hroudou,
a jí zpívám to svý blues a roky, ty zatím jdou,
měla vám funus tutovej a rakev na míru,
a Bob má z tý nohy dřevěný nohu u klavíru.