Dívka z Cheyenne
****************
recit.: 
Byl už podzim. Kam slunko pohlédlo, zlátlo javorový listí a 
já se vracel sychravým ránem domů po létech bojů pod 
vlajkou Spojených států; po Iétech válek hrůzy a vraždění. 
Hlavou se mi honily děsivý vzpomínky a já přemejšlel o tom, 
jestli na to všechno budu moci jednou zapomenout. Jestli 
mám právo se ještě někdy smát. Najednou jsem zjistil, že 
stojím; stojím uprostřed vypálený indiánský vesnice. Přede 
mnou v šatech posetejch ranami šavlí Ieží malý ještě 
ubrečený indiánský děvčátko. Poprvé v životě jsem měI slzy 
v očích. Poprvé v životě jsem se styděl za svou zem, za 
lidi kteří nosili její znak a kteří mluvili její řečí. Ne 
kvůli tomu děvčátku, ale brečel jsem nad tím, nad čím vším 
musí vJát vlajka týhle země, na který je i tvá krev, malý 
ubrečený děvčátko z kmene Cheyenne.

D         Hmi        G            D
Čím voněl dým v tvém týpí dívko z Cheyenne  
            G               A7
nůž zbarvil čerň tvých copánků 
     D            Hmi        G            D
tady končí sny já vím zjara zvonky vyklíčej 
                        G              A
tam kde brouzdal trávou pár tvých opánků.
G        A7          D          G
Bílý máš pléd motýl do vlasů ti slét 
        D     G      D
chce ti říct dívko z Cheyenne. 
G           A          D             G
Máš v očích zášt vždyť nosím stejnej plášt
      D G        D
odpustíš dívko z Cheyenne.

Pláčem umazaná tvář a víčka zavřený 
a talisman co poví kudy jít
že byl jen falešnej lhář to už víš
a sevřený ústa šeptají že dýl chtěla jsi žít
že zvonků věnce plíst znát v horách každej list
poslouchej dívko z Cheyenne.
Krajem zní tamtamů chór nebe obléklo si flór
usínej dívko z Cheyenne.

Až přijde někdo z vás tam do těch tichejch míst
kde šumí říčka plná kamení
tam kde končí jezer hráz uvidíš zvonky kvést
a ze dvou kůlů kříže znamení
stůj ona spí jenom zlý o nás ví
spoutaná dívka z Cheyenne.
Dej jí můj vzkaz bude se jí dýchat snáz
[:Pozdravuj dívku z Cheyenne:]
