Kamelot - Zpátky o pár let
**************************

        G                    G/F#                     
Je to zpátky pár let, sedm, šest nebo pět,            
     Emi                                              
kdy ruku mou vzal,                                    
        G                G/F#                         
kluk s harmonikou, co voněl arnikou,                  
    Emi                                               
mi košili dal,                                        
       C                C/H             Ami           
když promočená, v dešti ubrečená, jsem čekala dýl     
 D                    C                    G          
na vlak, co odjel, a poslední podběl se v mokru zavil.
                                                      
Řekl:"Chceš se mnou jít, vodu z dlaní mi pít          
a milovat zem,                                        
z mlhovin spletu šál, tebe v něj zamotám              
jak dítě do plen,"                                    
já řekla:"Tak pojď, svět je veliká loď,               
co přístavy má,"                                      
pak hodiny ve zdi skřížily pěsti, a co bylo dál?      
                                                      
Z pastvin do lesa hloub šli jsme pšenicí plout        
jak kapitán Cook,                                     
slunce ztratilo dech, vodou nasákl mech               
a džíny na dluh,                                      
noc přešla k ránu a do větví stanu už nakoukl den,    
on zmizel jak pára, já zůstala sama a zbyl jenom sen. 
                                                      
       G                       G/F#                   
Jenže život je trysk, prachy, risk nebo zisk          
   C           Ami                                    
a honička slávy,                                      
    G              G/F#                               
co kůži nám dře a do očí lže                          
   C            Ami                                   
a motá nám hlavy,                                     
    C                  Ami                            
tak utíkám zpět, třeba obejdu svět                    
   C                    Ami7           G              
a najdu tě zas jako dřív, už mi jede vlak.            

Je to zpátky pár let, sedm, šest nebo pět,            
kdy ruku mou vzal,                                    
kluk s harmonikou, co voněl arnikou,                  
mi košili dal,                                        
když promočená, v dešti ubrečená, jsem čekala dýl     
na vlak, co odjel, a poslední podběl se v mokru zavil.