| Jó, ulice | Daniel Landa

       Ami
    1. Jeho otec se sebou měl problémů dost,
       Dmi                    Ami
       a v bohatý rodině taky nevyrost.
       Ami
       Vlastní matka nevěděla, jestli ho má ráda,
       E                   Ami
       stalo se co muselo, když ukázal jim záda.

       Ami
       Problémovej parchant furt by si jen hrál,
       Dmi                       C          E
       učit se mu nechtělo, už ve školce se rval
       Ami
       a když pořád slyšel co tu chce ten šmejd,
       E                  Ami
       jediný ho napadlo, mezi svejma bejt.

       Dmi   Ami      E      Ami
    R. Jó,   ulice je jako sen,
       duše v plamenech, děsně dlouhej den.
       Jó, ulice, teď patřej sem,
       noc je královna, no problem.

    2. Tak poprvé v životě našel kamaráda,
       s ním si nechal na rameno vytetovat hada.
       Spolu to snad jednou někam dotáhnou,
       když na těžkejch křižovatkách blbě nezahnou.

       Hodně lidí spojil, jak ocel tvrdej rock.
       Jsou démoni ulic a pro vostatní šok.
       A chtěli by i milovat, o nic hůř než vy,
       na ulici léčej si svý duše bolavý.
    R.

    3. Někdy je i nejhůř, krev často všechno zkazí.
       Vopruz je když jeden do druhýho nůž vrazí.
       Jinde zase večer slzy provázej,
       to mladí lidi s báglama z domu odcházej.
    R.