| Třešničky | Spirituál kvintet

             G              Ami7 D          G            Ami7 D
    1. Když Josef veselku chystal, byl už starý, skoro kmet,
          G           Ami7 D G   Ami7    D
       a dívka Marie čistá, galilejský květ.

    2. Jednou se šli spolu projít, Josef nechtěl, ale šel,
       vždyť byli jen krátce svoji a vzduch plný včel.

    3. Jednou se šli spolu projít, byl červen - třešní čas,
       a jak tam pod stromem stojí, zní Mariin hlas:

         G                   Ami7        G         Ami7
    *: "Moh' bys, Josífku, prosím, pár třešní natrhat,
           G               Ami7     G       Ami7 D
       já dítě pod srdcem nosím, a co když má hlad?"

        D7
    R: Tu du du ...

    *: Tu Josef si začal rvát vlasy:"Ó, já jsem naletěl,
       kdopak moh' setřít asi tvojí nevinnosti pel?"

    *: "Víš, já mám trpělivost svatou, ale, to ti povídám,
       ať ten, kdo je dítěti tátou, mu podá třešně sám!"

    *: A zatímco Josef tu běsní, náhle dětský hlásek slyš:
       "Sehni se, milá třešni, k mojí mamince blíž!"

    *: A hle, strom se k zemi sklání, Marie trhá s úsměvem
       a Josef nemá ani zdání, jak z té šlamastyky ven.
    R:

    4. "Můj Bože, já se tolik stydím, ale řekni, Pane náš,
       kdy chceš přijít mezi lidi, kdypak narodit se máš?"

    *: "Já myslím tak šestého ledna, v době vánoc, v noční čas,
       až se zjeví hvězda neposedná, tehdy přijdu mezi vás."

    *: Roky skáčou jako hříbě, ale když se snese sníh,
       lidé zpívají si příběh o těch třech a o třešních.

    *: Ta da da ...