| Albatros | Nedvědi

               Hmi
    1. Totemy malovaný se sovími křídly
                           E
       a stopou z vlčích drápů
                  Hmi                    D
       a křeslo pro šerifa, to pro jeho vážnost,
                    A
       když se zasedá,
                Emi
       a hlína bez trávy a z blízký skály kámen,
                          Hmi
       co v kruhu oheň chrání,
                 G                              A
       lampičky na chatách, když prší a je ti smutno,
                            Hmi
       abys' viděl, kam se dát.

    2. Všude dobří lidé žijí,
       ale na osadách dobro je jak zákon,
       i když, jako všechno na hodnotách ztrácí,
       i dobro odřenej má hřbet,
       to jak se unavení lidé v pátek
       zpátky na osady vrací
       a ještě chvíli trvá, než si zvyknou,
       že vyměnili svět.

    3. A starý tepláky a konzervy a košile
       a kytary a lásky
       a písničky, co neztratily nikdy
       moudrost ani klid,
       [: chraňte tu nádheru, vy romantičtí blázní,
          už pro to věčný mládí,
          ten, kdo si umí hrát, ten stárnout nemá čas,
          a kdo by nechtěl žít? :]