| Karavana mraků | Karel Kryl

         D                      Hmi
    1. Slunce je zlatou skobou na vobloze přibitý,
        G           A         D A7
       pod sluncem sedlo kožený,
        D                         Hmi
       pod sedlem kůň, pod koněm moje boty rozbitý
       G        A         D
       a starý ruce sedřený.

        D7      G         A          Hmi
    R: Dopředu jít s tou karavanou mraků,
                      G        A          Hmi
       schovat svou pleš pod stetson děravý,
                      Emi        A7    Hmi      Emi
       [: jen kousek jít, jen chvíli, do soumraku,
                        Hmi         F#        Hmi    A7
          až tam, kde svítí město, město bělavý. :]

    2. Vítr si tiše hvízdá po silnici spálený,
       v tom městě nikdo nezdraví,
       šerif i soudce - gangsteři, voba řádně zvolení
       a lidi strachem nezdraví.

    3. Sto cizejch zabíječů s pistolema skotačí
       a zákon džungle panuje,
       provazník plete smyčky, hrobař kopat nestačí
       a truhlář rakve hobluje.

    R: V městě je řád a pro každého práce,
       buď ještě rád, když huba voněmí,
       [: může tě hřát, že nejsi na voprátce
          nebo že neležíš pár inchů pod zemí. :]
    4. = 1.

    R: Pryč odtud jít s tou karavanou mraků,
       kde tichej dům a pušky rezavý,
       [: orat a sít od rána do soumraku
          a nechat zapomenout srdce bolavý. :]