| Balíček karet | Lokálka / T. T. Hall

       E7 A D A ...

    Rec: Povím vám příběh z vojenského cvičení, který mi vyprávěl
         T. Texas Macháček. Jeho hrdinou je voják a balíček karet.

         Pozdě večer dorazila do kasáren hrstka znavených vojínů v
         záloze, kteří zbloudili při nočním cvičení. Vojáci ze sebe
         smyli prach, vypili šálek kávy s brómem a ihned ukázněně
         nastoupili na školení mužstva. Školení už začalo, a tak
         vojáci v tichosti usedli do lavic a vytáhli z baťůžků
         brožurky. Všichni, až na jednoho. Ten vytáhl z kapsy balíček
         karet a začal je před sebou na stole rozkládat jednu vedle
         druhé. Staršina, který měl v učební dozor, to spatřil a
         předvedl vojáka před velitele roty.

         "Proč jste přivedl toho vojáka, soudruhu staršino?"
         "Hrál v učebně karty, soudruhu majore."
         "Můžeš mi to nějak vysvětlit, soudruhu vojáku?"
         "Zajisté, soudruhu majore."
         "V to doufám, neboť jinak bych tě musel přísně potrestat v
         souladu s platným vojenským řádem."
         "Po celé vojenské cvičení jsem vzorně plnil své povinnosti a
         s sebou jsem neměl nic než tenhle balíček karet. Doufám, že
         vás čistotou svých myšlenek uspokojím stejně tak, jako tyto
         karty uspokojily mne při plnění náročných bojových úkolů."

         A s těmito slovy začal voják své vyprávění.

         "Eso mi připomene, že nad námi je jen jediný velitel pluku.
         Dvojka, to jsou dva roky základní vojenské služby a trojka
         tři nemanželské děti, které se za tu dobu narodily mé družce
         Marii. Čtyřka pak, to jsou Marek, Matouš, Lukáš a Jan - naše
         zákopnické družstvo a pětka je naše veškerá hotovost týden
         po výplatě služného. Šestka mi připomene šest ostrých
         nábojů, které jsem ztratil při nočních střelbách, a sedmička
         sedm dní vězení, které jsem za to vyfasoval od velitele
         roty. Osmička mi pak napoví, kolik prstů mám na nohách od
         chvíle, kdy jsem upustil odjištěný ruční granát. Devítka
         znamená, že denně v devět-nula-nula odcházím do Army a
         desítka je moje oblíbená kalorická strava, kterou tam
         konzumuji. Král mi připomene kuchaře Viléma, jenž trvalou
         dietou vládne naším žaludkům. Královna je skladnice Andula,
         u které každé pondělí fasuji čisté onuce. A spodek, spodek,
         soudruhu majore, to není ďábel, ale vojín Gregora, který mi
         je hned v úterý nato ukradne.

         Tak vidíte, soudruhu majore, že tyto karty mi posloužily
         stejně dobře jako brožurka, deníček i zápisník."

         A, přátelé, tento příběh je pravdivý, neboť mi jej vyprávěl
         T. Texas Macháček.