| Osud | Jarek Nohavica

        Ami            C
    1. Papoušek arara zobákem z krabičky
        G
       vytáh' mi před léty na pouti los,
                   Ami              Adim
       stálo tam: čeká tě kytara, sláva a písničky,
         E
       smůla a rozbitý nos.

    2. Řek' jsem mu: máš krásné peří, papoušku-hlupáčku,
       pouťový čaroději,
       ale kdo by dnes věřil osudům za kačku,
       poukázkám na naději.

       Ami              C       G
    R: Osud se nepíše přes kopírák,
       C        G        Ami   E
       osud se na pouti nevybírá,
       Ami              C       G
       osud je malůvka na lemu talíře,
        Ami                E               Ami
       vystydlá polévka zchudlého malíře, malíře, hm.

    3. V zahradě za domem trnul jsem v úžasu,
       když potom jednoho dne
       spatřil jsem Salome s lilií u pasu,
       jak ke mně pomalu jde.

    4. Mé srdce spálila kopřiva, že něco nesmí se,
       i když by mělo se dít,
       pohřbený zaživa, pak s hlavou na míse,
       bylo mi od toho dne těžko žít.

    R: Osud se nepíše přes kopírák,
       osud se na pouti nevybírá,
       osud je malůvka, vítr ji pomačká,
       pečená brambora zmoklého pasáčka, pasáčka, hm.

    5. S rukama nad hlavou, sám sobě rukojmím,
       bojácný o vlastní strach,
       procházel Ostravou trhovec odbojný,
       já mu šlapal po patách.

    6. Prodával zelí a kedlubny, nohy nás bolely,
       zvolna se rozpadal šat,
       on tloukl na bubny a já na činely,
       tak jsem se naučil hrát.

    R: Osud se nepíše přes kopírák,
       osud se na pouti nevybírá,
       osud je ikona visící v kostele,
       knoflíky po kapsách dobrého přítele, přítele, hm.

    7. Salome, vrať se mi, volal jsem do noci
       květnaté přívaly vět,
       jsem nemocen písněmi, není mi pomoci,
       horečka bortí můj svět.

    8. K bytu mi přichází nožíři, cákance na botách,
       na zádech plátěný vak,
       hraju jen na čtyři akordy života, už jen tak-tak,
       už jen tak-tak.

    R: Osud se nepíše přes kopírák,
       osud se na pouti nevybírá,
       osud je malůvka hebká jak oblaka,
       šaškovská čepice zchudlého zpěváka, zpěváka, hm.

    9. Končí se dostihy smutku a radosti,
       sázky se vyplácejí,
       napsal jsem do knihy přání a stížností
       o svojí beznaději.

    10. Žokej se pousmál, ukázal na koně:
        Plemenný arabský chov.
        Koni jsem cukřík dal, pak k senu přivoněl
        a zazpíval beze slov:

    R: Osud se nepíše přes kopírák,
       osud se na pouti nevybírá,
       osud je malůvka, tisíc let nepřečká,
       balónek vnoučete, hůlčička stařečka, stařečka, hm.