| La Belle Dame Sans Merci | Fleret

        C              F                  G
    1. Vyčichlá růže před hotelem na chodníku
        C            F              G
       zas prodává svou něhu sterilní,
          Ami         Dmi                 G
       v bílých šatičkách, zkrvavělá od neonů,
          Ami            Dmi         G (D)
       v čelistech očí svírá lhostejnost.

    2. Když půlnoční slunko drnčí na chodníku,
       ženské tváře ztrácejí mdlý třpyt,
       diskrétní vrchní vnucuje s láhví vodky
       za cizí prachy cizí vychladlost.

          G           D        C    G
    R: K ránu už své tělo ani nevnímá
          C       G           D        G
       a cítí se jak prasklé zrcadlo snů,
                  D             C         G
       na bílý strop si mořské vlny promítá,
             C     Ami            G
       jak jdou, jdou k příkrým břehům.

    3. Když zvedneš tu růži ležící na chodníku,
       o umělé trny si neroztrhneš dlaň,
       bez dlouhých řečí pak provede tě rájem,
       a snídat budeš zase sám.

        C              F                  G
    *: Vyčichlá růže před hotelem na chodníku
        C              F          G
       maličkou rukou mávla na taxík,
       Ami          Dmi         Ami             Dmi
       a tvá láska bez haléře, puklý zvon, co spadl z věže,
         Ami          Dmi                G
       hledá tu svou la belle dame sans merci.