| Písnička pro pana Gorbačova | Honza Nedvěd

         C                      C/H
    Rec: Otvírám noviny azbukou ozdobené
                   Ami                  Ami/G
         a čtu si myšlenky kohosi, kdo sáhl do mého svědomí
            Dmi              Dmi/C
         a vynesl na světlo názory nevyřčené,
          G
         nevyřčené díky mé osobní slabosti a strachu,
          C                        C/H
         myšlenky plné humanity, přátelství, svobody,
                Ami                             Ami/G
         ale i socialismu, v jehož jménu kdosi zabíjel nevinné lidi,
                     Dmi               Dmi/C
         ptáte se, kdy - ve dvacátém století,
          G
         ve dvacátém století.

            C       Ami         G
    R: Kdo ví, kdo ví, co bude dál,
              Emi        F               G
       chcem žít, chcem žít tak, jak se má,
                         Ami               G
       nebo tak, jak se dá, ale takhle už ne.

    Rec: Tak na zdraví, lásku už máte,
         a myslete na to, že každej váš krok sleduje celej svět,
         a kdybyste někdy projížděl Prahou,
         tak se u mě klidně stavte,
         otevřu ruský rybičky, pražskou šunku,
         americkou vodku Gorby mám doma, a budeme si povídat,
         mám toho totiž spoustu na srdci,
         a nejen já, a nejen já.

              C       Ami         G
    R: + kdo ví, kdo ví, co bude dál ...