| Prolog |

    C#mi
    Když vztek, jak pára v kotli bez ventilu vře a napíná se potají,
    přijde muž, má v mlze zahalenou tvář a tisíc jmen
    i krysař mu říkají.

    C#mi   G#mi    C#mi    H   C#mi       F#mi
    Cestou         dlouhou se k nám blíží ten,
        C#mi   H    C#mi   H     C#mi
    kdo svoji lásku změní ve zlý sen.
                                  F#mi
    Však ne on, ale my budem, ten zlý sen snít,
    C#mi        F#mi           D                C#mi
    jediná duše nenajde klid, rudá krev zalije půlnoční orgie,
                            C#mi
    divná melodie ostrá jak břit.