| Staré struny | Poupata

         Emi
    1. Když někdy volnou chvíli mám,
        C                   H7
       vezmu si kytaru, na ni jsem často hrál,
        Ami                 Emi
       jak kdysi u ohňů si píseň zabrnkám,
               C                  D H7
       akordů pár, co dřív jsem znal.

    2. Krásu zvuku odnes' čas
       a struny ztratily svůj oslnivý lesk,
       pokryl je prach a jak by přešel po nich mráz,
                   C             D         Hmi         Ami Hmi C D
       teď jejich tón zní jako stesk, jako uplakanej stesk.

                               G
    R: Proč krása tónů je tak nestálá,
         Ami                D
       proč mizí zvuk jak před sluncem noc,
         Emi         D         C
       proč dnes už píseň bývalá
        Ami                     D     C   D
       nemá tu zvláštní silnou moc, ptám se,
         G
       proč krása tónů je tak nestálá,
         Ami                  D
       proč ihned rozletí se na všechny strany,
       Emi        D          C
       a proč ta píseň toulavá
              Ami         D           Hmi           Emi
       už mi nezní jako dřív - za to můžou starý struny.

    3. Když vzpomenu, jak zněly dřív
       struny, co třpytily se září slunečnou,
       jak dávno s lehkostí těch bílých koňských hřív
       zpívaly tu píseň společnou.
    4. = 2.

          C     D             Emi   C     D             Emi
    R: + za to můžou starý struny, za to můžou starý struny,
          C              D            Emi
         za to snad můžou starý struny ...