| Nevermore | Jarek Nohavica

        G                      C     G            C G C G
    1. Seděl jsem za stolem a básně čet', rádio hrálo,
                           C      G
       vtom slyším ťukání na parapet,
             Emi                       D G C G
       tak slabé, že se mi možná jen zdálo,
                         Cdim           Cmaj7
       zastřený mužský hlas z chodníku tiše se ptal:
         Hmi                   C            G
       "Nerad vás ruším, pane básníku, ale mohli bychom na chvíli dál?"

    2. V předsíni podal mi deštník a plášť a láhev vína,
       jako bych někde už viděl tu tvář,
       byla to tvář, na kterou se nezapomíná,
       v průvanu zhasla mi svíčka, zvenku studený vítr vál,
       na chodbě na dlaždičkách za ním černý havran stál.

    3. Usedl do křesla a černý pták sedl mu v klíně,
       bodlo mě u srdce, když spatřil můj zrak,
       že z podešví mu trčí koňské žíně.
       "Tak nás tu máte, jak jste si přál," na lampu padl stín,
       přes psací stůl když mi vizitku dal: firma Ďábel a syn.

    4. V tolika nocích a v tolika dnech jsem ho vzýval,
       volal ho na pomoc, když docházel dech,
       a teď jsem se mu z očí v oči díval,
       cítil jsem konopnou smyčku, jak mi svírá krk,
       když ze záňadří vytáhl ceduličku a dlouhý husí brk.

    5. "Za kapku krve tě zahrnu vším, co budeš žádat,
       vidět to, co jiní nevidí, tě naučím,
       a slova k slovům v písně skládat."
       "Co za to žádáš," ptal jsem se, ptal,"jsem jen nuzný tvor,"
                                         G Ami C G Ami C G
       a havran v rohu zakrákal: Nevermore!

    6. Na dlani zaschlou kapku krve mám a tma je v sále,
       když přijdou lijáky, tak bolí ten šrám,
       a ono, podívej se z okna, prší stále,
       nešťastně šťastný v půlce života, kymácející se vor,
                                     C               Ami C G    Ami C G
       a havran na rameni skřehotá: Nevermore, nevermore, nevermore!