| Už koníček pádí | text Ivo Fischer

            G7        C                  G
    1. Znám zem plnou mlíka a buclatejch krav,
                      D7                 G
       kde proud řeky stříká na dřevěnej splav.
           G7     C                   G
       Mám jediný přání, snům ostruhy dát
                    D7                 G
       a pod známou strání zas kuličky hrát.

    R. Už koníček pádí a zůstane stát,
       až v tý zemi mládí, kde já žiju rád.
       A slunce tam pálí a pořád je máj
       a ceny jsou stálý a lidi sed maj.

    2. Kde všechno je známý, zvuk tátovejch bot
       a buchty mý mámy a natřenej plot.
       Z něj barva už prejská, ale mně je to fuk,
       já, když se mi stejská, jsem jak malej kluk.
    R.

    3. V tý zemi jsou lípy a ve květech med
       a u sudů pípy a u piva led.
       A okurky v láku a cestovní ruch
       a hospod jak máku a holek jak much.

    R. A slunce tam pálí a pořád je máj
       a ceny jsou stálý a lidi se maj.
       Už koníček pádí a zůstane stát,
       až v tý zemi mládí, kde žiju tak rád.