| Budík | Nedvědi

        Hmi                Emi        Hmi
    1. Budík zvedá ráno a pozdvihuje víčka,
           Emi            A                   Hmi
       má ruka s tvou se váže na každodenní slib.

    2. Kdo ví, co je láska, snad nebe plný sluncí,
       nebo důvěra, co věří na každodenní slib.

             Hmi            A         Hmi
    R: Jak dlouhá pouť, co míří nevímkam,
                                A            D
       jak písnička, co zpíváš, abys' nebyl sám,
            Emi  F#  Hmi
       tududu ...

    3. Budík zvedá ráno, zahlíd' jsem tvou kůži,
       muži stárnou, když se stejská, když láska nedá spát.

    4. Přes kamení světů nás neše naše touha,
       těch vzestupů a pádů, co odnaučej' lhát.
    R:
    5. = 1.