| Dlouho nejel žádnej vlak | Hop trop

            D           Emi
    1. Už dlouho nejel žádnej vlak,
           D             Emi
       já ležel v náspu jenom tak
        D              Hmi       Emi A
       pod zpola vyvrácenou tabulí,
            D            Emi
       tam nápis dávno sloupal čas,
             D             Emi
       kde jsem, to věděl jenom ďas,
          D            Hmi          E7           A7
       a já hladovej cpal se hrstí hořkejch bobulí.

    2. Vtom ňákej hlas a druhej s ním
       byl slyšet divným nádražím,
       já v týle cejtil strach, co do mě vjel,
       dva muži, mladší pozdravil
       a starší žertem:"Copaks' pil
       a proč tu ležíš, zeptat jako bych se tě směl?"

        D
    R: Tak rád já ruku svoji vložil
        Hmi                  E
       do dlaně, co ke mě vztáh',
        D
       čert vem, co dávno už jsem prožil,
        E7                     A
       zase stojím pevně na nohách.

    3. Tak jsem jim teda všechno řek',
       jak vydal jsem se hledat flek
       a chtěl se domů vrátit jako král,
       jak na dráze jsem zprvu dřel
       a ztrhanej jel na sever
       a co kdo chtěl, tam na kytaru za pár šupů hrál.

    4. Já rozmejšlel se spoustů dní:
       mám chytit si vlak nákladní,
       anebo pod něj lepší byl by skok,
       vždyť na něm čertví kam bych jel,
       ale pod ním nic nevěděl,
       co bude zejtra, za měsíc a nebo příští rok.
    R:
    R: