| Pranice | Wabi Daněk

               G        G/F#       G/E     G/D
    1. Bude to asi tak rok, co já na bále byl
         G        G/F#    E7
       a u stolu seděl a červené pil,
              Ami      D7         Ami      D7
       kolem lidí jak much, samý tanec a smích
          G         G/F# G/E G/F# G          G/F# G/E G/F#
       a girlandy světel       a venku tál sníh.

    2. Každej pil, zpíval, tančil, jak žádá si zvyk,
       vtom uprostřed parketu zvedl se křik,
       už kapela stojí a parket se prázdní,
       tam pod věncem z chvojí se perou dva blázni.

    3. Jako divoká zvěř, jako vlci se rvou,
       každý za cizí lež, každý za pravdu svou,
       už vytéká krev jako červená tuš,
       ten v ruce má láhev a ten druhý zas nůž.

    4. Potom ten s nožem bodnul a ve chvilce příští
       dlaň opíše kruh a láhev se tříští,
       ten s nožem si leh', možná chce se mu spát,
       druhý držel si bok, potom vzdychl a spad'.

    5. Dvě pravdy, dvě lži tu při sobě leží,
       jim čas přestal běžet, ale nám pořád běží,
       příběh pomalu končí a zbejvá jen říct:
       pravda jsou jenom slova, ale život je víc,
                G           G/F#      G/E   G/F# G
       pravda jsou krásná slova, ale život je víc ...