| Kluci to taky nemaj' lehký (Antiptáčata) | Wabi Daněk

        A
    1. Na kytaru hrála a zpívala moc krásně,
       že prý holky těžší to maj',
       já poslouchal a koukal a říkal si: no jasně,
       je to krása, ještě mi hraj,
          D
       a na lásku jsem myslel a na podobný věci,
             A
       já v hudbě jako po vodě plul,
          H7
       a potom mi to došlo a já jsem zařval: kecy,
        E
       to, co zpíváš, pravdy je půl!

        D7                         A
    R: Víš, mužský to taky nemaj' lehký,
                                H7 E
       kříž je občas s holkama žít,
        D7                          A
       víš, mužský to vážně nemaj' lehký,
         H7  E                      A
       spíš je to tak, že jsme si kvit.

    2. Pak sbalili jsme bágly a vyrazili spolu
       a táhli spolu hromadu let
       a cejtili se vobčas na pomocnou školu,
       to jak se s náma vobracel svět,
       v týhle naší písni změnili jsme větu,
       takže trochu jinak teď zní,
       nehrajeme sami, šli jsme do duetu,
       zpívá se mnou a já pak s ní, a vona zpívá:

    R: Víš, mužský to vážně nemaj' lehký,
       kříž je s náma holkama žít, a já na to:
       víš, ale holky, ty to taky nemaj' lehký,
       spíš je to tak, že jsme si kvit, a teď ten duet:
        D7                         A
       víš, nikdo to vlastně nemá lehký,
        H7  E                A
       víš, asi tak musí to být.