| Psohlavci | Jarek Nohavica

        C                 D
    1. Ve světnici u Kozinů
         G                    Emi      C  D
       stará vdova Kozinová smaží vaječinu,
             C                  D          G
       čeká na syna, co se má vrátit za hodinu,
              Emi            C         D
       neví, že tělo synovo je na polovinu.

            G   C   D       G   C   D
    R: Ono je, je, je, ono je, je, je.

    2. Zaplakali Psohlavci a Psohlavkyně,
       my jsme na tom byli povinně ze školy v kině,
       ale já jsem musel jít na záchod zrovna v polovině,
       takže nevím nic o Kozinově vině či nevině.

    R: Nevím nic, nic, nic, vůbec nic, nic, nic.

    3. Učitelky dějepravy,
       ty vám měly prsa, že až oči lezli z hlavy,
       jedna, ta mi přála dlouhá léta, pevné zdraví,
       a abych neskončil jak Kozina a nešel do šatlavy.

    R: Ne, ne, ne, já, já, já.

    4. Nejsem Psohlavec a nestojím o marnou slávu,
       ale člověk nikdy neví, kdo mu nasadí psí hlavu,
       a proto, mámo, nechystej mi večer stravu,
       jsem připraven, připraven na popravu.

    R: -vu, -vu, -vu, -vu, -vu, -vu.

    5. Kdo nemá v občance, ten musí mít pod čepicí
       a kdo nemá pod čepicí, ten ať pije slivovici,
       dáš si jednu velkou a máš opici,
       a to je chvíle pro písničky Jaromíra Nohavici.

    R: Je, je, je, ano, yes, yes, yes, da, da, da, ano.