| Už se nemrač | Nedvědi

              D
    1. Už se nemrač, holka, nad tím, že ti každej pátek odjíždím,
              G                            D
       vždyť já jsem ti to všechno předem řek',
       nechceš vzít si hadry na sebe a šlapat někam za nebe,
           G                          D
       já musím, a ty neměj teď tu vztek.

              Emi              A    D
    R: Ve skalách už můj vlak zahoukal,
               Emi        A         D
       no tak pusu, ahoj, a jde se dál,
                                           D7
       všechno hejbe se tu kolem, roste, kvete horem-dolem,
              G                     D
       jenom lidi nějak zapomínaj' být,
                                   D7
       každý ráno život kolem zase o kus, zas je dál,
              G                    D
       jenom lidi nějak zapomněli žít.

    2. Víš, mě nebaví už žít tak, jak žijou ostatní,
       hezky spořádaně, kdo co dal, si vzít,
       víš, mě nebaví už poslouchat ty věčný řeči o ničem,
       co by bývalo mohlo nebo může být.
    R:

    3. Víš, když umíš v trávě spát a celej den si jak dítě hrát,
       to pak trochu jinak chápeš svět,
       vůbec nechybí ti nic z toho, co ostatní honěj',
       jejich přebohatej a tak chudej svět.
    R: