| Vyznání | Samson

              D            F#mi        G                D
    1. První vydání bylo blond, ještě neotřelé, jak se říká,
                   G                   D        Hmi
       když to s knihou srovnám, můžu říci, že tak,
                 Emi7           A7
       jak když čerň tiskařská voní,
                  D         F#mi G               D
       jako když literární fond podpořil začátečníka,
        G           D     Hmi
       váhání zákazníka: pardon,
        Emi7                          A7
       já jsem přišel pro jinou, ne pro ni,
         G         F#mi      Emi    D         Emi
       stejně tak má půvab svůj první "smím prosit"
                          A7
       a neuměle nalíčené obočí.

                   D                     Emi
    R: Jsi jak ta nejkrásnější knížka, kterou jsem kdy přečet',
         Emi7               A7
       klenot, kterému nic nechybí,
               G     F#mi   Emi      D
       každý kritik rád by recenze psal
        Emi7                         A7
       na takové dílko, hned se zalíbí,
                D                  Emi
       každou knížku někdo napsal, a tomu pak patří
         Emi7                   A7
       sláva za to, že ho múza políbí,
               G         F#mi    Emi      D
       u knih má to tak být, ale u dívky říct můžu,
        Emi         A7         D
       že mi autor vůbec nechybí.

    2. Druhý vydání, zlatej věk, mladá kráska, to lehce se pozná,
       šaty - motýlí háv, hlavu pyšně jak páv,
       úspěchy, a každý hned se otočí,
       taky v básni je třetí zpěv, autor zkušený světu se dozná
       ze své lásky, kdopak pozná,
       co je pocit a co rutina, co počít,
       z pultů sbírka mizí, slavné jméno stačí,
       v tomhle se však knížka s ženou liší.

                 G         F#mi    Emi      D
    R: + u knih má to tak být, ale u dívky říct můžu,
          Emi         A7         D
         že mi autor vůbec nechybí ...