| Vincent | Pavel Bobek

                   G G4sus G
    1. Stále stejnou tmou
                       Ami
       svítí plátno bloudících
                   C7maj
       malíř půlnoc kreslí smích
            D                  G
       ten obraz píseň zpívá pojednou.

    2. Stíny na kopcích
       ticho hnízd a moudrý sníh
       svál sem hřích všech dětských cích
       v těch barvách, které prosí tě pojď k nám.

       G         Ami7
    R. Já už vím a znám,
       D7              G  Hmi
       co jsi tenkrát toužil říct
       Emi                     Ami
       a jak jsi trpěl pro své nadání
       D7         Emi
       učit lidi vidět víc,
                                 A7
       však nebyl nikdo kdo by naslouchal,
       Ami7   D7               G
       snad dnes tu s tebou stál.

    3. Stále stejnou tmou
       stejné louky tu hoří dnes
       mraky láká do nebes
       kde Vincentovi modré oči sní

    4. Jak jen pozmění
       barvy žhnoucích slunečnic
       vítr v tváři má pár skic
       to smýknul štětce touhy van Gogh sám.
    R.

                  Ami
    *: A svět tě tak trýznil
       D7                G  Hmi
       tvou lásku splácel zlým
       Emi     Ami
       jen černé vrány nad tvou hlavou
               Cmi
       ctí tvou mysl bolavou
           G              F            E7
       svět nazval velkou vášeň šílenstvím
          Ami
       a já chci ti říct Vincente,
          C7maj
       že není nikde svět pro lásku
       D7              G
       tvou se kterou bdím.

    5. Stále stejnou tmou
       portrét v tichu muzejním
       něžná dlaň - hold váženým
       všem očím které nesmí rozumět

    6. Prohlíží si prázdnou zeď
       a chlápka v cárech nejchudších
       v tvých růžích trn snad ostřejší
       než kord co slouží srdci divným hrám

    R. Já už vím a znám,
       tak hledat musíš dál.