| Vazoun Bill a bicykl | Greenhorns

             C            F           C            G
    1. Když pobláznil se do bicyklu starej Vazoun Bill,
             C                          D7       G
       tak chodil v dresu profíků, svý koně utratil,
           C             F          C           G
       a všechno na něm nově svítí jako nikdy dřív,
            C                              G       C
       tak vypravil se do městečka koupit lesklej div,
         F               C              F          C
       když tlačil kolo pyšně dveřma, příručí se ptal:
                                          Bb           C
       "A znáte jezdit, s prominutím?" - pane, ten si dal.

    2. "Jsem vod přírody nadanej a jízda, to je mý,
       zeptej se kachny, jestli plave, ta snad voněmí,
       ať je to v kůži s kopytem a chlupem po těle,
       ať má to kola s nápravou, ať je to z vocele,
       ať běží to či votáčí se, já ti předvedu,
       že pevně sedím a s tou věcí zmizím z dohledu."

    3. Ke svýmu domku stočil kolo starej Vazoun Bill,
       co u Mrtvýho potoka si kdysi postavil,
       pak naskočil a po svahu se prudce dolů hnul,
       než ujel asi deset yardů, stroj se pominul,
       pryč z pěšiny a skrz buš jak namydlenej blesk,
       fičel srázem rovnou, kde se Mrtvej potok lesk'.

    4. Tam o půl inche zkrátil pařez vrazil do stromu,
       klokani se drápou do skal, tuší pohromu,
       a každej vombat do díry se rychle zahrabal,
       však Vazoun Bill, jak sádra bílej, sedí v sedle dál,
       a pak se rozleh' vokolím jen vyděšenej křik:
       Bill prolít' vzduchem dvacet stop a vodu rozestřík'.

    5. Pak s komentářem ven se hrabal starej Vazoun Bill:
       "Já všelijakejch divočinek dost se najezdil,
       i pro pět liber rajtoval jsem bejka po dvoře,
       však nic se ale nevyrovná týhle potvoře,
       ať vodpočívá spánembohem na dně potoka,
       [: jó, zlatej kůň," řek' Vazoun Bill se slzou u oka. :]