| Kuličky | Nedvědi

       E A E A H E

                         E    A                      E
    1. Na tváři kuličky slz, láska si na křik nikdy nezvyká,
        A                  H                        E
       sedí a hádku mlčky polyká jak pád, jen tiše naříká.

    2. Ví, že jak v přívalu déšť než vsaje zem, kořínky zaplaví,
       napraví pohled zprvu tázavý, pak dotek laskavý.

    3. Jen vědět, že jste jen dva, a nikdo nikde a nikdy víc,
       co možná nejčastěji si lásku říct, do očí zblízka říct.

    4. Ono to všechno chce čas, zasadíš stromek, taky nerodí,
       telátko zkouší to, ale nechodí, dva k sobě hodí se i nehodí.

    5. Na tváři kuličky slz, slova se jako mlha rozplynou,
       smířit se s daní lásce povinnou, vinou i nevinou.
    6. = 3.
        E A H E
    7. = 4.