| Dívka havířka | Karel Kryl

           D                            E7
    1. Já měl jsem dívku havířku, jež stála mi co model,
           A7                      D          A7
       já maloval ji na šířku, já maloval ji podél,
           D                      E7
       já maloval ji v krunýři a poslouchal jsem proslov
           A7                                   D
       na téma:"Maluj, malíři, a malbou masy oslov!
            F#                        Hmi
       Jeť rodná strana - v umění náš učitel a rádce!"
            E7                                A7
       Pak po časovém znamení zazněla Píseň práce,
          D                                     H7
       a dívka prý mne miluje, tak přistoupila ke zdi,
          E7                      A7           D
       rumělkou na ni maluje dvě pěticípé hvězdi.

    2. Ta dívka byla atrakce, neb pravila mi:"Hošku,
       rač odvrhnouti abstrakce a realizuj trošku,
       já nehrozím ti kostelem a kašlu na přetvářku,
       teď postojím ti modelem pro Annu Proletářku!
       [: My vodkou hrdlo prolejem, můj milovanej dědku!"
          Tak vzal jsem kyblík s olejem a propláchl jsem štětku,
          teď bytem voní konina, to stará dělá řízky,
          já maluju si Lenina a běloskvoucí břízky. :]