| Zvony mě do dáli zvou | Poutníci

               G
    1. Jezdím sám, nikde nemám stání,
                                  D
       ví bůh, kde složím hlavu svou,
        G                  C
       život je krátký, chtěl bych domů zpátky,
           D                G
       i zvony mě do dáli zvou.

         G
    R: Zvony mě do dáli zvou,
                         D
       zvony mě do dáli zvou,
         G                     C
       zvuk známejch zvonů mě volá zpátky domů,
         D                G
       zvony mě do dáli zvou.

    2. Svý srdce mám u jistý dámy,
       co lez' mně k ní můj kamarád,
       teď pro dvě rány mám Kansas zakázaný
       a musím si na psance hrát.
    R:

    3. Už cejtím, jak můj koník víří
       prach ulic z dřevěnejch zdí,
       má dívka má svátek, jen v očích má zmatek,
       že jedu si pro lásku k ní.
    R:
    R: