| Tulácké blues | Pacifik

        G         C7                       G
    1. Toulat se sám tou rosou čerstvejch rán,
                   C7                           G
       zpívat si blues, jít s hejnem černejch vran,
                    C7                    G     F# F E
       pod mostem spát a v nočním tichu hvězdy počítat,
                 A7                    D7(A7)   (D7)  (G)
       sebe se ptát, proč tmavomodrý blues mám tolik rád.

    2. Bez lásky jít za modrou dálkou rád,
       kde slyším blues svý tmavomodrý hrát,
       bez floka žít a v dobytčáku světem cestovat,
       žebrat i pít a po přístavech starý songy hrát.

    3. Zpocený blues sedřenejch paží znát,
       blues kolejí a skřípot starejch vrat,
       opilej smích i nářek vdov, a v putykách s eprát,
       to všechno mý, to tmavomodrý blues mi bude hrát.

    4. Všude je blues - můj nekonečnej vlak,
       deštivý blues a volověnej mrak,
       pro kousek snů znát stovky dlouhejch prošlapanejch mil,
       jít tisíc dnů pro malej kousek teplejch slunnejch chvil.

    5. Až zazvoní mi hrana, budu rád,
       jen hezčí den, víc nemoh' jsem si přát,
       zavolám blues, co naposledy smutný budou hrát,
       to moje blues, to tmavomodrý, šťasten budu spát.