| Babička Dallila | Pacifik

        G
    1. My měli babičku čilou jak lasičku,
          D               G
       vstávala o půl třetí,
       říkala den co den:"Nespěte pořád jen,
        D                  G
       čas jako mustang letí."
        C                  D       G
       Brnkala na starém spinetu, kamarád její byl Vinnetou,
       někdy též na moment přišel Old Shatterhand,
        D                      G C
       ten s ní hrál na trumpetu.

       C                     G                         C
    R: U-smívej se, ty můj broučku, mládí smutek nesluší,
                         G                        C
       vzhůru pusu do obloučku, ať se srdce rozbuší,
       G                       C
       úsměv, to je pohlazení, úsměv lidi v lepší změní,
                             G                       C G
       u-smívej se, ty můj broučku, ať nám smutno není!

    2. Když slunko vysvitlo, babičku to chytlo,
       nebyla k udržení,
       volal hlas přírody, lesů a hospody,
       toho si člověk cení.
       Spacák si narychlo sbalila, do termosky grog si nalila,
       na tramp to valila pod jménem Dallila,
       lidi, to je k zbláznění.
    R:

    3. Vyštěkly pistole do sklenic na stole,
       když už nebylo co pít,
       střepy, ty prej věstí vždycky ňáký štěstí,
       babička dovedla žít.
       A taky uměla vyprávět, jak jednou bizona střelil děd,
       dal ho do ruksaku a cestou ve vlaku
       střelil ho za rumů pět.
    R: