| Jižní eskadrona | Savana

    Rec: Dávno utichly boje, i vítr odvál dunění kopyt někam tam, kde
         se vyprahlá poušť trávy snoubí s obzorem, dávno pohasl lesk
         v očích dívky, již osud zanechal tak samotnou, se srdcem
         navždy, navždy prázdným.
        D                       G
    1. Déšť ti, holka, slepil vlasy,
           A                        D
       z tvejch očí zbyl prázdnej kruh,
                               G
       kde je zbytek z tvojí krásy,
        A                  D
       to ví dneska jenom Bůh.

    2. Na kopečku v prachu cesty
       leží i tvůj generál,
       v ruce šátek od nevěsty,
       ale ruka leží dál.

    3. Tvář má zšedivělou strachem,
       zbylo v ní pár dětskejch chvil,
       proužek krve stéká prachem,
       déšť slepil vlasy jak jíl.

    4. A z celý jižní squadrony
       nezbyl ani jeden muž,
       v Montgomery bijou zvony,
       déšť ti smejvá ze rtů rúž.

    Rec: Nedočkáš se, holka, svý jižní eskadrony,
         tý velký chlouby nás, mrtvejch všech,
         dříve najdeš hroby mezi stromy
         anebo šest stop hlíny tam, v těch smutnejch zdech.

    5. Na kopečku v prachu cesty
       leží i tvůj generál,
       hm ...

    Rec: Vím, že nejsem sama, které osud odepřel jedinou lásku, a
         také vím, že tak jako mně, i mnoha jiným se stále vrací ono
         tragické "proč".