| Píseň o příteli | Jarek Nohavica / Vladimir Vysockij

               Ami                E
    1. Myslel sis: přítel můj, a teď
                              Ami
       ryba, rak nebo tak či tak,
                    A7         Dmi
       odpověď bys rád chtěl znát,
                        E
       můžeš-li na něj dát:
                          Dmi
       s sebou do hor ho vem a jdem,
                       Ami
       vzhůru po boku bok co krok,
                             E
       lanem svým s ním se svaž, ať znáš,
                                   Ami
       s kým čest máš, s kým čest máš,
                Dmi Ami E Ami
       na na na ...

    2. Jestli zlomí jej vzdor těch hor,
       skrčí nos, ohne hřbet, chce zpět,
       z ledovců na skalách když má strach
       a přemýšlí, jak by plách',
       pak ho znáš, pak ho znáš až-až,
       jen ho nech, ať si jde, kam chce,
       nežli s ním, radši sám jdu, sám,
       takovým nezpívám,
       na na na ...

    3. Ale když nekňučel a šel,
       neskuhral, na dně sil když byl,
       a když z výšky jsi slít', on tě chyt',
       neboť byl, kde měl být,
       [: když se bil, když se rval a hnal,
          zmámen na štítech skal pak stál,
          je to on, přítel tvůj, při něm stůj,
          jemu jen důvěřuj! :]