| Tereza - Osamělý město | Hoboes

           C             D            G
    1. Ten den, co vítr listí z města svál,
             C              D          Emi
       můj džíp se vracel, jako by se bál,
          C          D          G
       že asfaltový moře odliv má
           C            D         E
       a stáj že svýho koně nepozná.
               G                                     D
    R: Řekni, kolik je na světě, kolik je takovejch měst,
                Ami                              Emi
       řekni, kdo by se vracel, všude je tisíce cest,
                  G                                     D
       tenkrát, když jsi mi, Terezo, řekla, že ráda mě máš,
                 Ami                                   Emi
       tenkrát ptal jsem se, Terezo, kolik mi polibků dáš
             D         G
       naposled, naposled.

    2. Já z dálky viděl město v slunci stát
       a dál jsem se jen s hrůzou mohl ptát,
       proč vítr mlátí spoustou okenic,
       proč jsou v ulici auta, jinak nic?
    R:
    3. Do prázdnejch beden zotvíranejch aut
       zaznívá odněkud něžný tón flaut
       a v závěji starýho papíru
       válej' se černý klapky z klavíru.
    R:
    4. Tak loudám se tím hrozným městem sám
       a vím, že Terezu už nepotkám,
       jen já tu zůstal s prázdnou ulicí
       a vosamělý město mlčící.
    R: