| Děti z Pirea |

        G                    D
    1. Každého jitra z toho přístavu
                                 G
       vyplují bárky a lodě do moří,
                            D
       a slunce kulaté jak míč
                                       G
       v ranním úsvitu se z hlubin vynoří.
                           D
       Jen děti z Pirea se po břehu loudají,
                        G
       moře jim nohy omývá,
                           D
       ty modré nedozírné dálky je lákají
                          G
       víc nežli země šedivá.

                G                    D
    R. Co moře zpívá pod křídly kormoránů,
                       C                      G
       o tom se zdává k ránu všem dětem z Pirea,
                                        D
       snad každý mívá své jedno velké přání,
                       C                    G
       sní o něm za svítání, jak děti z Pirea.

    2. Každého večera se k přístavu,
       bárky a lodě vracejí,
       ty čluny připlouvají s nákladem ryb,
       starých lásek a nových nadějí.
       Jen děti z Pirea už nejsou zde na břehu,
       dávno už musely jít spát,
       a budou do ranního úsvitu snít o tom všem,
       o čem snily tolikrát.

    R.