| Zum zum I. | Pavel Dobeš

         G                  D7
    1. Chemie se stala mým hobby,
                                 G
       nepovím vám už, od které doby.
                                   D7
       Za vesnicí v polích tratím hodiny
                             G
       a pozoruji chemizaci pastviny,
                           D7
       pozoruji jalovice, voly,
                                 G
       jak obcházejí vyvinuté stvoly.

        G           D7                            G
    R: Zum zum zum zum, a nejde mi to do kebule, zum,
                D7                      G
       zum zum zum, a nejde mi to na rozum.

    2. Každý přece ví, že tahle tráva
       delikátně chutná a je zdravá.
       Do soutěže přihlásit se nebojím
       s trávou, která rostla někde na hnoji,
       přesto tady ovšem roste ladem
       a skot se vrací do JZD hladem.
    R:

    3. Vyhledal jsem tudíž agronoma,
       měl jsem štěstí, chytil jsem ho doma.
       Proč výsledky práce k cíli nevedou,
       vyčešili předevčírem s předsedou,
       pak vysvětlil mi všechno fundovaně,
       tak dneska mohu agitovat za ně.

    R: Zum zum zum zum, protože když to nejde do kebule, zum,
       zum zum zum, tak to leze na rozum.

    4. Je to tím, že dobytek je hloupý
       a právě proto mívá svoje roupy.
       Kdyby četl magazíny, noviny,
       nedělal by už takové kraviny,
       s rozesmátou tlamou bral by žrádlo
       a nikdy by mi ani nenapadlo.

    R: Zum zum zum zum, že mi to nejde do kebule, zum,
       zum zum zum, že mi to nejde na rozum.

    R: Zum zum zum zum, hm ..., zum,
       zum zum zum, že mi to nejde na rozum.