| Lita z Ohenu | Poutníci

              G        D       G
    1. Drahá Lito, já po tobě toužím
                  C                    D
       a za všechno chci se jenom omluvit,
                                   G
       odplouvám lodí k válečnému cíli
                           D           G
       a nestačím se už s tebou rozloučit.

                  G      D         G
    R: Věřím, že Lita bude mojí ženou,
                  C                   D
       věřím, že jednou ji láska zavolá,
                                       G
       věřím, že bude to za krátkou chvíli,
                           D          G
       věřím, že Lita pak bude jenom má.

    2. Ten, kdo byl v boji, sám na sobě pozná,
       co je to strach, i já to dobře vím,
       v zákopu našel jsem rozkvetlou růži
       a s ní si navečer tiše vyprávím.
    R:

    3. Ležím tu sám, celý zbrocený krví,
       u sebe mám ten zvadlý růže květ,
       ten květ je rudý, tak jako tvoje rety,
       tebe mám rád, ale nenávidím svět.
    R: