| Draculova smrt |

    Lorraine       Ani do bran pekel odcházet se nemá
                   beze sluvka Promiň, s disharmonií.
                   Bože, vynes jeden soud nad námi
                   dvěma.
                   Co se neodpouští? Co se promíjí?

    Sandra         Dnes prvně dokořán tvou hrobku
                   otvírám,
                   kam motýl marně tloukl na okenní
                   rám...

    Sandra + sbor  A slunce rozžíhá svůj mocný arzenál,
                   co padlé zpopelní a živým káže dál
                   žít.

    Lorraine       Jak vzácný dar
                   ti byl dán,
                   dar volně žít,
                   jsi svůj pán.
                   Směr, jímž chceš jít,
                   sis určil sám,
                   dar volby máš,
                   jsi svůj pán.

    Sbor           Stokrát daun, nikdy bez šancí,
                   se sluncem, s nejcennější monstrancí,
                   za věčný lidský ideál
                   s temnotou i s peklem rveš se dál.

    Lorraine
     + sbor        Ten, kdo sám tě kdysi stvořil,
                   nad tebou hůl nezlomí.
                   Spletí cest
                   už provždy má tě vést
                   čistý štít i svědomí.

    Solisti
     + sbor        Co zůstává,
                   je tvé Já,
                   nad nízkostí
                   se vznést má.
                   Ať zbožňován,
                   ať na hůl brán,
                   buď kým chceš být,
                   jsi svůj pán.