| Jak léta jdou | Wabi Daněk

                  Emi  A7       D
    1. Jak léta jdou, radši se nevohlížej,
                  Emi   D#dim         Emi
       cos' komu dal a co teď z toho máš,
                   Edim           D       Hmi
       ze záplat plášť, nohy, co neuhlídáš,
                   Emi (A7)        A7(D)
       zas někam jdou, sám nevíš, kam.

    2. Zem nad hlavou a nebe pod nohama,
       jak pavouk síť své cesty proplítáš,
       jdeš rovinou, myšlenky za horama,
       a pak jsi tam a dál se dáš.

    3. Déšť v korunách se s listím rozpovídal,
       pochopit svět, jó, co bys za to dal,
       hledáš ten klíč, co vše by otevíral,
       klíč ke štěstí, svůj malý grál.

    4. Až pochopíš a necháš účtování,
       cos' komu dal a co teď z toho máš,
       vezmeš svůj plášť a dáš se rosou ranní
       dál jednou z cest, vždyť už to znáš.