| WC | Lokálka

               G
    1. Za chvíli noc bude dnem, procházím svým záchodem,
               D7                           G
       možná, že dnes přijde on - můj neznámý,
       mísy bílé jako sníh, lesklá čísla na dveřích
                 D7                     G
       jsou mi svědkem, že se snad utrápím.

            C       G                             D
    R: Nevadí, nevadí, přece příroda si sama poradí,
              G               G7          C
       co je tenhle městskej záchod záchodem,
                G          D7      G
       neviděl ženu postrelenú Amorem.

    2. Až přijde unaven z cest, dám mu klíček s číslem šest,
       na šestce je vždycky papír, tam je ráj,
       myšlenky mý dostávaj' tvar, když pucuju pisoár,
       jak ten kvítek na stráni usychám.

    R: Nevadí, nevadí, jenom práce rány v srdci zahladí,
       vyfasuju si teď kilo šampónu,
       budu čistit madla vod splachovadla, budu snít.

    3. Veliký můj úlek byl, když se on k nám přiřítil,
       byl jak stěna, v očích výraz prosebný,
       vše je pozdě, cítím už: neudržel to ten muž,
       tvář mu polil ruměnec a byl můj.

    R: Nevadí, nevadí, moje valcha si s tím hravě poradí,
       co jsou proti naší lásce kalhoty,
       nic neznamená, že si šplouch' i - kam? - do boty!