| Jde to | Bokomara / Karel Plíhal

        G     D  G   C           G
    1. Možná mi závidí, že žiju vesele,
        D/F#     G        C        D
       kolik si vydělám vleže a z postele,
        Emi         Hmi      C        Hmi
       myslej' si, že mám v punčoše jmění,
            Emi       A         C      D G
       no, vono to vždycky tak docela není.

    2. Jsou chlapi voňaví jak vítr nad mořem,
       a jiný, jak to říct - zkuste spát s úhořem,
       postel je stejná, jména se mění,
       no, vono to vždycky tak docela není.

         D                   G       D
    R: Jsou v našem salónu příjemný poměry,
                       G         D
       zrzavý Irky, ty obzvlášte letí,
                          G         D
       štamgasti říkají: počkám si na Mary,
                          G          D
       první jde honák a pastor až třetí.

    3. Ten, kdo je samotnej, ať se dál netrápí,
       knížky jsou pro mnichy, ženská je pro chlapy,
       každej tu stojí o pohlazení,
       no, vono to vždycky tak docela není.

    R: Jsou v našem salónu sem-tam i aféry,
       před každým prahem najde se smetí,
       štamgasti říkaj': počkám si na Mary,
       druhej jde šerif, pastor až třetí.
    4. = 1.