| Táta | Nedvědi

                 G
    Rec: Často vrací se mí dětství, to jak stárnu, je to tak,
                Emi
         časy prázdnin kdesi na Sázavě, ohýnek a vlak,
            C
         a písničky, co naučil mě táta, na to si vždycky našel čas,
            G                    D7
         a máma věčně ustaraná, šedivá, to z nás,
            G
         a tóny levnejch kytar, pár akordů, nic moc,
            Emi
         a rozzářený dětský oči, jaký tajemství dovede bejt noc,
            C
         a mexikánský hranice a indiánská čest
               G                     D7
         a na každý, každý bezpráví výstřel nebo pěst.

              G
    1. A jen fotek pár a letmý dotyk mládí,
                  A
       to když z beden vyndám rekvizity snů,
              C
       co už nevrátěj' se, jen tak mile hladí,
                G
       vracej' myšlenky mý zpátky,
              D7                                G
       kamsi na osadu do šťastnejch dětskejch dnů.

    2. A je mi líto všech těch zatoulanejch ptáčat,
       holek, kluků, na něž nikdo nemá čas,
       přes den učej' se a večer jenom stárnou,
       aspoň v Boha věřit nebo v lásku,
       v lásku k národu, či milovat svou vlast.

    3. Ale když v době mizej', mizej' kdesi cíle
       a mnozí zvykaj' si už na zpáteční vlak,
       tak nikdo neví nic, jen přežít tyhle chvíle,
       to pak se stejská všem, nejen ptáčatům,
       a každej čeká na nějakej zázrak.
    4. = 1.