| Honzík | Nedvědi

       C  Ami  G  C

             C                     G7
    1. Prsty otlačený od řemínků, náplast na patách,
                 C             Ami         G
       prach až pod víčkama, sluncem znavený,
               F
       čekaj' na nádražích na lavičkách,
           C          Ami           G
       až pojede jim ten správnej vlak.

    2. Šátky na krku a širáky a páry těžkejch bot,
       podle doby název pionýr či skaut,
       co je po jménu, chtěj' na chvilku
       si vlastní život do svejch rukou vzít.

                Ami
    R: Přišli zpívat jen a hrát,
                  G           F              C
       trochu si postěžovat, že se jim moc stejská,
                 Ami
       že tak strašně máme práce,
              G           F           C
       že už nezbývá nám na ně vůbec čas.

    3. Vážný, až by člověk brečel, čelem do zdi narážej',
       potom s natlučeným nosem zase dál,
       s léty mnohý člověk pochopí
       a radši zapomene to, co tolik chtěl.
    R:
       C  Ami  G  C