| O blechách a tak | Karel Plíhal

                   Ami                  Emi
    1. Jsem starý penzion pro osamělé blechy,
                  Dmi                        E
       ne každá blecha má to štěstí, že má chotě,
                 Dmi                          E
       celé dny poslouchám ty jejich marné vzdechy,
                  Dmi      D#dim     E
       všechny se upíjejí někde o samotě.

    2. Tak blecha Jindřiška přišla o svého druha,
       v předvečer svatební to pro ni rána byla,
       zapíjel svobodu a chlastal jako duha
       a krevní destička mu v krku zaskočila.

        G      C        G        Ami       Emi
    R: Tyhle tragédie bleší vás jistě nepotěší,
           F                G     C G
       buďme k nim trochu vlídnější,
                C            G       Ami         Emi
       vždyť i lidé krev si pijí a, koneckonců, žijí
           F             G     E
       a svět je stále krásnější.

    3. A bleše Tamaře zas blešák s jinou zahnul,
       jednou je přistihla, no prostě - žádná psina,
       pod tíhou svědomí on na život si šáhnul,
       skočil mi do dlaně, když fackoval jsem syna.

    4. A blecha Renata je osamělá matka,
       starej si odskočil na kolemjdoucí jehně,
       to jehně zavedli na nedaleká jatka,
       co nocí proplakala na mém levém stehně.

                     F     G     C F G C
    R: + a svět je stále krásnější ...