| Pražce | Pavel Dobeš

        A
    1. Házím tornu na svý záda, feldflašku a sumky,
        E7
       navštívím dnes kamaráda z železniční průmky.

                  A
    R1: Vždyť je jaro, zapni si kšandy,
                    E7                      A
        pozdravuj vlaštovky a, muziko, ty hraj.

    2. Vystupuji z vlaku, který mizí v dálce,
       stojím v České Třebové a všude kolem pražce.
    R1:

    3. Pohostil mě slivovicí, představil mě Mařce,
       posadil mě na lavici z dubového pražce.
    R1:

    4. Provedl mě domem - nikde kousek zdiva,
       všude samej pražec, jen Máňa byla živá.

    R2: To je to jaro, zapni si kšandy,
        pozdravuj vlaštovky a, muziko, ty hraj.

    5. Plakáty nás informují:"Přijď pracovat k dráze,
       pakliže ti vyhovují rychlost, šmír a saze."
    R1:

    6. A jestliže jsi labužník a přes kapsu se praštíš,
       upečeš i krávu na železničních pražcích.
    R1:

    7. A naučíš se skákat tak, jak to umí vrabec,
       když na nohu si pustíš železniční pražec.
    R1:

    8. Když má děvče z Třebové rádo svého chlapce,
       posílá mu na vojnu železniční pražce.
    R1:

    9. A když děti zlobí, tak hned je doma mazec,
       Děda Mráz jim nepřinese ani jeden pražec.
    R1:

    10. Před děvčaty z Třebové chlubil jsem se silou,
        pozvedl jsem pražec, načež odvezli mě s kýlou.
    R1:

    11. Pamatuji pouze ještě operační sál,
        pak praštili mě pražcem a já jsem tvrdě spal.

    R3:  A bylo jaro, zapni si kšandy,
         lítaly vlaštovky a zelenal se háj.