| Hlas | Karel Kryl

          Ami    G         Ami     F
    1. V měsíci září, kdy jablka zrají,
            Ami     G         Ami     E
       kdy mantilu noci svit měsíce protkal,
             Ami     G            Ami      F
       když dozněla hymna, již v půlnoci hrají,
           Ami               G      Ami
       já poprvé tehdy jsem Satana potkal.

    2. Ten Satan měl líbeznou postavu panny
       a nepáchla síra, však voněly květy,
       a v úsměvu něha bez jediné hany,
       jen z úst jako hadi mu syčely věty:

             C                              G
    R: "Jen nech si svou duši, ta k ničemu není,
               Ami     G       Ami     E
       vždyť mnozí i zdarma ji upsali čertu,
              Ami          G          Ami      F
       však hlas - to je zboží, jež dneska se cení
          Ami                 G          Ami
       a dobře se platí - to beze všech žertů!"

    R: "Já pro ten tvůj hlas jsem si ohlávku uvil
       a stráž mi ho do klece vsadí,
       a kdybys pak stokrát i andělsky mluvil,
       tvůj hlas tě zradí!"

    3. Dnes jako kníže si v paláci žiji,
       mám ve stájích koně a v zahradách pávy,
       jím ze zlaté mísy a z křišťálu piji,
       jen rádio nemám a nesnáším zprávy.

    4. Neb kdykoli válkou se o lásce bájí,
       když slaví se vrazi a obchody s časem,
       když svatými slovy se bezpráví hájí,
       když hlásá se lež - tedy vždycky mým hlasem.

    R: Mé lůžko je měkké, však propíjím noci,
       mám z démantů bazén a ze zlata ryby,
       mám přebytek všeho, i pýchy, i moci,
       mám v paláci všechno, jen lidé tu chybí!

    R: Dnes podruhé oko mé Satana spatří,
       je krásný, byť s úsměvem krysím,
       vždyť jemu dnes s hlasem i duše má patří,
       když na větvi visím ...