| Stál voják na dešti | Jarek Nohavica / Jiří Šotola

         Ami       D          Ami          D
    1. Stál voják na dešti a bylo to už k ránu,
         Ami       D           C       Cdim    E7
       stál voják na dešti a hlídal zbrojní sklad,
         Ami         G   F   Dmi  C      E7
       stál voják, stál tam sám, pršelo do kaštanů,
        Dmi       Ami
       malounko svítalo, šli ho už vystřídat.

    2. Vzal voják samopal, dal do úst hlaveň tmavou,
       a byl ten polibek hořký a ledový,
       co mu tam na dešti v té chvíli táhlo hlavou,
       od toho vojáka nikdo se nedoví.

    3. Leží a nedýchá, liják mu ránu myje,
       krev bloudí, země má, co s ní - nu jen ji ber,
       je zbytečná ta krev, i voják zbytečný je,
       navždycky zbytečný, navždycky dezertér.

    4. A my tu sedíme a soudit by se chtělo,
       tohle se nedělá, tak neumírá muž,
       jenže to promoklé, to natažené tělo
       nevzbudí žádný soud a žádná moudrost už.

    5. Kdopak mu pomohl, kdopak mu ruku podal,
       když v noci na pryčně seděl a nemoh' spát,
       tak někdy cizí jsme, lhostejní jak ta voda,
       a pak se na dešti zastřelí, zastřelí kamarád ...