| Až uslyším hvízdání | Poutníci

        Emi                      D
    1. Pověz mi, můj příteli, co uděláš, když rozdělí
             C     D     Ami             Hmi
       tě s někým jeho smích jak žhavý klín,
         Emi                          D
       a on si myslí, jak se zdá, že postačí, když zahvízdá,
             C      D      Ami      Hmi
       hned něhou změkneš jako parafín.

       G            C  G D  C            F  C G  G            C  G D
    R. Až uslyším hvízdání, až uslyším hvízdání, až uslyším hvízdání,
       Ami                     G                       D
       ukryji své zklamání za nekonečnou hrou a mlhou ranní,
       Ami                     G                     D
       ukryji své zklamání za rozzářenou tvář a pousmání,
       Ami                    G                          D  Emi
       ukryji své zklamání a vezmu jeho hlavu do svých dlaní.

    2. A pověz mi, jak lámeš mříž, co uděláš, když nevěříš,
       že kroužkovaní ptáci zpívají,
       oni hvízdají a pyšní jsou, že létat mohou nad tebou
       a na zemi ti z ruky zobají.

    R. Až uslyším hvízdání, až uslyším hvízdání, až uslyším hvízdání,
       ukryji své zklamání za nekonečnou hrou a mlhou ranní,
       ukryji své zklamání za rozzářenou tvář a pousmání,
       ukryji své zklamání a narovnám jim křídla, když se zraní.

    3. Poslyš, když mi nevěříš, ty také chceš jít stále výš
       a slunce je tak zlaté, až se vlní,
       pak se můžeš, když chceš výš, spálit víc, než pochopíš,
       a budeš rád, když nenajdeš jen trní.