| Růže | Nezmaři

          (G)       C                G           F       G       C
    1. Z prošlých bran mám ztvrdlou kůži, z pokání mám ztichlý hlas,
       G   C             G            F        G       C
       usínám, na prsou růži, kráčím tam, kam poutník Čas,
                Emi             Ami     F          G
       v myšlenkách se potká s pýchou a úctu obcházel,
             C                G             F          G       C
       poznání, den ze dne vzrůstej, varuj nás všech příštích zel.

    2. Z písní znám, že lidé selžou, v očích strach a příkoří,
       zabíjí své vlastní stíny, v touze mít jdou pokořit,
       lhostejní jsou k trnům zvůle, když lásku potřísní,
       poselstvím být, čistým štítem, modlitbou, jak přežít s ní.

        A       D               A            G    A     D
    3. Každý z nás se z bídy schoulí k výmluvám a ústupkům,
        A     D            A             G     A       D
       poskládá si vůli z boulí, sladí styl a faleš strun,
                   F#mi         Hmi      G         A
       [: každý z nás už cítil lítost a sílu smíření,
                  D            A             G       A    D
          hledat ráj je lidský úděl, víra v něj nás nezmění. :]