| Lásko voníš deštěm | Marie Rottrová

       Emi                          H7
    1. Jde déšť a já jdu s ním, jdu městem, jež znám
       Emi                  H7
       a hledám stopy včerejší, včerejší,
       D                          A7
       jdu stejným směrem jak dřív a vzpomínám
       C                       H
       a všechno zdá se krásnější.

    2. Ach, lásko, voníš deštěm, tady jsi řek',
       myslím, že vítr tehdy vál, vítr vál,
       jsou to už stovky let, kabát jsi svlék
       a byl mi velký, ale hřál, krásná lásko.

    3. Jak dlouho dlouho ještě půjdu ti vstříc,
       člověk je velmi krátce živ, krátce živ,
       má lásko voníš deštěm z blízka jsi nic,
       však hřeješ stejně jako dřív.

    4. I déšť jak dřív je stejný i já já jsem táž
       jen cosi skříplo v orlojích, v orlojích,
       byls tu a stále jsi jenom se ukrýváš,
       jdu deštěm ve tvých šlépějích, ó má lásko.