| Jen blázen žárlí | Jakub Smolík

             D                             A
    1. Ruce dej pryč od mý holky, to jeho pohled říkal všem,
               G               Gmi           D              A
       když se ve dveřích s ní objevil a pak zády k nám jí posadil.

    2. Když upíjel ze svý dvojky, pořád se sálem rozhlížel,
       jestli neuvidí něčí stín, jak se potají plíží k nim.

              D           G         Emi         A
    R. Blázen žárlí až umírá, holku krásnou neuhlídá,
               D            G              D         A     D
       blázen neví, co ví celej dům, co každej přeje žárlivcům.

    3. Ruce dej pryč od mý holky to jeho pohled říkal všem,
       s ní se nebavil moc, aby stih’ všechny chlapíky mít na očích.

    4. Tak jsem upil ze svý dvojky a domluvil se s číšníkem,
       aby zbytek mi dal vedle ní a on v očích měl zděšení.
    R.
    R.
    R.