| Osobák | Lokálka

                  C                G
    1. Měl v ramenou míň, než si přál,
                          C
       a veselý se býti zdál,
                                   F
       za volant sed', dal přímý směr,
                     C   G          C
       snad dojet chtěl někam do Tater.

    2. Ve tváři měl zdánlivý klid
       a v očích touhu Niki Laudou být,
       nocí i dnem svůj trabant hnal
       na plný plyn, stále dál a dál.

    3. Na značce "stop" neuměl stát,
       po hlavní jela Jawa padesát,
       plechový běs zvaný Pionýr
       zkřížil mu směr, ten malý štír.

    4. Pak zazněl třesk a rána zlá,
       kdo pospíchá, často prohrává,
       jak skončil střet, vám povím rád:
       plech vydržel, ne však laminát.

    5. Teď, mistře, máš pro děti sběr,
       před sebou cestu už ne do Tater,
       míříš teď k vám vlakem nazpátek
       a z auta máš stovky trsátek.