| Levandulová | Hana Hegerová

       D  Hmi      F#mi     D    Hmi
    ona:  Za mostem v úzké ulici
          F#mi               Hmi
          je krámek z dálky vonící,
          D                   Hmi
          meduňkou, rdesnem, skořicí,
          Emi7            A
          ale hlavně, ach jó.
          Emi7                A
          Léta snad z úcty k tradici,
          Emi7          A
          kupuji celou krabici
          Emi7               A
          a přes ní i papír balící
          Emi7          A
          cítím, že řekneš,

          A       D      Hmi        F#mi
    on:   ach jó. Ty jsi má levandulová,
          Hmi         D        Hmi    Emi
          úplně celá celičká, levandulová
          A    Emi  A   Emi   A
          nádherně levandulová
          Emi7   A7  D  Hmi   Emi  A
          mm-m levandulová

    ona:  Ne vždycky vařím dobroty
          a občas mívám teploty
          a nekapu ti do noty
          a často vzdychám ách jó
          sotva však cinkneš za vraty
          otevřu, koukám no a ty
          upadáš vesměs v záchvaty
          a vždycky voláš

    on:   ách jó, ty jsi má levandulová,
          nádherná, celá levandulová,
          famózně levandulová,
          mm-m levandulová.

    ona:  Už dobře pětadvacet let
          si honem běžíš přivonět
          a dřív než začneš vyprávět
          cos viděl - šeptáš ách jó
          mívám chuť žárlit na ten květ,
          to ovšem znáš už na zpaměť
          ať uschlé lístky vezme čert
          říkáš i bez nich ách jó.

    on:   Budeš má, levandulová
          navždycky celá, celičká, levandulová,
          famózně nádherně levandulová
          mm-m.