| Píseň pro V.V. | Jarek Nohavica

         C       F9           Fdim     Ami7
    1. V ošatce na mém stole je pořád kousek chleba
       F9         Cmaj7      Dmi           C
       a vodka chladí se a spát máš taky kde,
       F           C          F         C        G
       ač vím, že nepřijdeš, říkám si: co když třeba,
        Ami    F        G                C
       jakoby zázrakem náhle se zjevíš zde.
         E7          Ami    Fdim        C
       Psal jsem ti dopisy, ach, těžko se ti píše,
         E7         Ami      F9            G
       zmuchlané, zmuchlané letěly přes pokoj,
        F        C         F9          Cmaj7
       po pás se ukloním přešťasten, kdybys přišel,
           Dmi7       E7           Ami  G   C
       menja zovut Jarek a kak tebja, drug moj,
           Dmi        E7           Ami  E7  Ami
       menja zovut Jarek a kak tebja, drug moj.

    2. Zajisté omluvíš můj přízvuk kostrbatý,
       jsem pouhý samouk, ač kdysi dobrý žák,
       své školní sešity dávno jsem, dávno ztratil,
       nadobro zapomněl, kam dávat měkký znak.
       Špatně mě učili slovíčkům z učebnice,
       ty za to nemůžeš, a já byl ještě kluk, hm hm,
       časem jsem pochopil, a dneska je mi třicet,
       menja zovut Jarek a kak tebja, moj drug,
       menja zovut Jarek a kak tebja, moj drug.

    3. Říkali: přátelství, a mysleli tím sebe,
       říkali: navěky, a mysleli tím snad,
       já za to nemůžu, tak si to kór moc neber,
       náš dům má spoustu zvonků, na ten můj zvoň čtyřikrát.
       Dopsat své dopisy až do poslední tečky,
       pak ať se rozláme náš starý psací stroj, hm hm,
       karavany jdou dál, ač vyjou vlčí smečky,
       menja zovut Jarek a kak tebja, drug moj,
       menja zovut Jarek a kak tebja, drug moj.

    4. Já nikdy v životě, fakt, nebyl jsem na Tagance,
       tak jsme se minuli v čase i prostoru,
       poslouchám písně tvé, a to je moje šance
       proplout svou planetou odzdola nahoru.
       V kuchyni na mém stole je pořád kousek chleba
       a buchty Martininy, máš-li je jak já rád, hm hm,
       ač vím, že nepřijdeš, říkám si: co když třeba,
       menja zovut Jarek a kak tebja, moj brat,
       menja zovut Jarek a kak tebja, moj brat.