| Dolní Lhota | Jarek Nohavica

        D
    1. Rozkřiklo se dneska ráno v Dolní Lhotě,
       že po poli chodil divný pán,
       viděli ho malí kluci dírou v plotě,
       nad hlavou měl kruh a v ruce džbán,
         G
       psi štěkali, koně ržáli, krávy se bály,
       nad obilím tetelil se vzduch,
         D
       staré babky ve fěrtochu povídaly,
        C            A7          D
       že do Dolní Lhoty přišel bůh.

    2. Seběhli se všichni lidé zblízka, zdáli,
       nad kapličkou rozklinkal se zvon,
       hádali se u rybníka jako malí,
       jestli je to nebo není on,
       říkali si "ťululum" a "Janku hloupý"
       a do toho všeho štěkal pes,
       ještě štěstí, že pak začly padat kroupy,
       jinak se tam hádají i dnes.

    3. V poli žita ráno svítá, večer se stmívá
       a je jedno, kdo to vlastně byl,
       auto jede, řeč se vede, píseň se zpívá
       a mně ještě jeden refrén zbyl:
       kdo máš oči ke koukání, tak se dívej,
       kdo máš uši ke slyšení, slyš,
       kdo mi věříš, tak se ke mně přidej a zpívej,
       kdo nevěříš, mlč jako myš.

    4. Od té doby povídá se ve všech Lhotách,
       že přes pole žita přešel bůh,
       že si odnes' klasy žita na svých botách,
       a proto každý večer voní vzduch.