| Kat Mydlář | Jaroslav Hutka / Pavel Kohout

           C                     G             F        G
    1. U Staroměstské radnice tesaři vážou s kládou kládu
          C                        G           C    G C
       a ženský perou suknice, každej se těší na parádu,
            F             C          G           C       C7
       jen purkmistr se dvěma dráby hasí si to, jak by krad',
           F          C            G              C   G   C
       do krčmy "U zelený žáby", kde denně sedá pražskej kat.

            G                 C
    R: Jó, Mydlář - pražskej kat,
             F           C
       ten, co má Čechy rád,
             G            C
       v srdci má pevnej řád:
           F              G           C
       že Čechem je, vše Čechům musí dát.

    2. A soused šťouchá souseda a jeden každej žasne honem,
       že hlava města usedá tak mírnyx-dírnyks za tím stolem,
       kde hroznej Mydlář pije víno, rychtář mu hodí tuhle řeč:
       "Hej, maestro, copak dělaj' ráno, však kliďánko a žádnou křeč."
    R:

    3. "Nekoukaj' se tak natvrdle, vždyť ví, že zejtra má bejt v Pánu
       ztrestáno státem na hrdle těch sedmadvacet českejch pánů,
       co rozhodlo se vzdorovat a vyznávati jinou víru,
       chybu jejich opraví kat, kterej jim vezme správnou míru."
    R:

    4. "A nechci to jen za prachy, je to otázka charakteru,
       znám tvý katovský úspěchy, ale ctím taky tvoji víru,
       však uvaž tu věc bedlivě, že jsou to tvoji bratři v Kristu,
       a nekoukej tak hněvivě, že navrhuji schůdnou cestu."
    R:

    5. "Stane se z tebe katolík a zaplatíš mi vína džbánek,
       eště ti, řeknu, za kolik, pude to rovnou do čítanek,
       dostaneš horu českejch grošů za stětí a za věšení,
       a není to kšeft vod hastrošů, dostaneš ještě lešení."
    R:

    6. Kat řek':"Vidím to reálně, mí bratři stejně skončej' bídně,
       když nevezmou smrt vode mě, tak na ně pošlou rasa z Vídně,
       tak teda, že jsem českej kat, tak já to bezbolestně sfouknu,
       a že mám svoje lidi rád, tak každýho i s láskou setnu."
    R:

    7. A tak se zřekl kalicha a přijal svatý rozhřešení,
       vzal katovskýho kulicha a už se tyčí na lešení,
       už tam i český páni stojí, v očích maj' propast bezednou,
       kat pomodlil se podvobojí a popravil je pod jednou.
    R:

    8. A když bral mistra Jesenia, aby ho zbavil jazyka,
       řek' Mydlář:"Drahej mistře, i já bych radši propích' Habsburka,
       i když se mi to trochu hnusí, líp tak než vod učedníka,
       a co se týče Jana z Husi, tak bez kata není mučedníka."
    R:

    9. Jó, bez kata, to, namouvěru, nevejde nikdo do dějin,
       umět vzít popravenci míru a na kolena šmejknout s ním,
       jenomže s českou elegancí to nejlíp umí pražskej kat,
       proč nás maj' stínat cizozemci, když líp to může udělat."
    R: