| Příště beze slov | Nezmaři

       Ami7                  D                  Cmaj7
    1. Od jisté chvíle jsem nejistotou v chůzi víc než těžká,
         Ami7             C               D
       dva hebké tóny už neslyší láska v nás,
        Ami7             D                    Cmaj7
       neznělé tóny bloudí nocí po stěnách, kdo by je hrál,
        Ami7              C                   D
       není to jisté, že koncert se dává jen ve dvou flétnách,
                 Cmaj7        H7              Cmaj7
       a je to stejné - zase říkáš: nech mě spát.

    2. Představy spřádají dny, které bývají neskutečné,
       a mně se zdává, že jeden sen splnit se má,
       stačí se dotknout jak pavučinou, je to vyjímečné
       a mám tu žízeň, co je plná vláhy, když nechci se vzdát,
       a je to stejné, zas mě spánkem probouzíš.

    3. Chci se ti líbit, chci spolykat lítost, je na mých víčkách,
       kolik je lásky a naděje v pláči, už víš,
       a chci mít trému, chci vrátit se zpátky, chci teď jedenkrát,
       pak zmizí trýzeň, rty zbavené žízně snad budou chtít spát,
       a je to stejné, zase vstávám s bolestí,
                 D            H7           Cmaj7 E
       a je to stejné, zase snídám s bolestí ...