| Cukrářská bossa-nova | Jarek Nohavica

             Cmaj7  C#dim      Dmi7  G7
    1. Můj přítel snídá sedm kremrolí,
                   Cmaj7         C#dim
       a když je spořádá, dá si repete,
        Dmi7   G7
       cukrlátko,
                 Cmaj7 C#dim           Dmi7 G7
       on totiž říká:"Dobré lidi zuby nebolí
                Cmaj7          C#dim
       a je to paráda, chodit po světě
          Dmi7 G7            Cmaj7 C#dim Dmi7 G7
       a mít, mít v ústech sladko."

         Cmaj7 C#dim  Dmi7             G7
    R: Sláva, cukr a káva a půl litru becherovky,
        Cmaj7       C#dim         Dmi7              G7
       hurá, hurá, hurá, půjč mi bůra, útrata dnes dělá čtyři stovky,
                Cmaj7           C#dim
       všechny cukrářky z celé republiky
                Dmi7             G7
       na něho dělají slaďounké cukrbliky
                 Emi7            A7
       a on jim za odměnu zpívá zas a znovu
        Dmi7    G7                 Cmaj7 C#dim Dmi7 G7
       tuhletu cukrářskou bossa-novu.

    2. Můj přítel Karel pije šťávu z bezinek,
       říká, že nad ni není,
       že je famózní, glukózní, monstrózní, ať si taky dám,
       koukej, jak mu roste oblost budoucích maminek,
       a já mám podezření,
       že se zakulatí jako míč,
       a až ho někdo kopne, odkutálí se mi pryč
       a já zůstanu sám, úplně sám.
    R:

    3. Můj přítel Karel Plíhal už na špičky si nevidí,
       postava fortelná se mu zvětšuje,
       výměra tři ary,
       on ale říká:"Glycidy jsou pro lidi,"
       je prý v něm kotelna, ta cukry spaluje,
       někdo se zkáruje, někdo se zfetuje
       a on jí bonpari, bon, bon, bon, bonpari.
    R: