| Užovka | Nedvědi

                A
    1. Když jak užovka si přijde den,
       znáte to, nechce se vstát,
       a zipy spacáků jak vodu kmen rozevře,
              E7
       někdo začne hrát,
                D
       taková přenádherná vůně dříví hořícího
                   A
       pošimrá ti nos,
                   E7
       jak první kroky v trávě studěj',
                                   A
       to jak vyšláp' sis do rána bos.

    2. A první písnička a první čerstvej smích,
       první paprsky a stín
       táhnou se z korun stromů v jasnejch přímkách
       a přes ně k nebi letí dým,
       a člověk pochopí, proč rána tichý jsou,
       to z úcty k světu snad,
       ty rozhlížíš se, málem by sis sednul,
       jak to tu máš rád.

             D
    R: Když po kopcích se probouzí svět,
           A
       ty balíš, když jsi něco sněd',
                E7                                       A
       u trati trháš první kytku, dáváš holce, však ona ví,
                 D
       a první vlaky, prvních tunelů chlad
                A
       a první výhybka, tajně zkoušíš si hrát,
                E7                                           A
       a první zakopnutí o ten pražec navíc, jak ses' zapovídal,
                 D
       a první hlasy ptáků v komínech skal,
                A
       lavičky na nádražích, kde pohledy jsi psal,
                  E7                                           A
       závratě z viaduktů, kde mě to vždycky láká zkusit se vznést,
                D
       a první zátočiny stříbrnejch řek,
                     A
       po stráních stáda, tichej mlčící vlek,
          E7                                                 A
       a telegrafní dráty, co se před tunelem sehnou trochu níž,
                  D
       setkání s kamarády ze vzdálenejch měst,
                 A
       navzájem píšete si adresy cest,
                 E7                                         A
       tu a tam káně krouží, hledá v poli myš, no, má asi hlad,
                D
       a čapí hnízda a měď kostelních střech,
                A
       zákryty vinic, nápisy na starejch zdech,
                  E7                                             A
       hřbitovní rozvrzaný vrátka a pan farář spěchá přes náves dál,
             D A E7 A D A E7 A
       tududu ...