| Kořeny | Druhá tráva

        C G         C   G
    1. Páni, jsem spokojen,
                   C    G       C      G
       i když mi služebná musí držet hlavu,
                 C     G          C    G
       to je ta poslední splátka za odvahu,
                 C     G       C        G
       to je ta poslední žena prvních jmen.

    2. Stůjte, mí bratříci,
       přestože nemáte už se držet čeho,
       snad jen pastora třikrát zrazeného,
       Jana natřikrát zbitého v Kostnici.

        C
    R: Cosi mi říká: ty bídný červe,
        Emi               D
       na kostelníka si troufneš v boji,
            C
       než vahadlo zvonu se v klekání přerve,
        G                 D
       posledních tónů tě upokojí.

    3. A dále v tom příběhu
       bydlíš ty, moje malá ženská krajta,
       a pak já, krutý pendrek policajta,
       vždycky veselí a vždycky ve střehu.

    4. Páni, jsem spokojen,
       i když mi služebná musí držet hlavu,
       i když mi poslední předci mizí v davu,
       i když i poslední kořeny musí ven,
       i když jsi poslední žena prvních jmen,
       i když jsi poslední žena ze všech žen ...