| Polámaný anděl touhy | Jarek Nohavica

         A                 Hadd9/A
    1. Když padne noc, mé srdce osiří,
        Hmi     D        A
       na duši kámen mi sedá,
                       Hadd9/A
       po nebi letí milostní verbíři,
         Hmi          E7         A
       mně to k nim připojit se nedá,
                           Hmi
       spadl bych dolů na betonovou zem
        D                A
       jak široký, tak dlouhý,
                           Hmi
       když padne noc, já bez tebe jsem
        E7             A             Hmi E7 A Hmi E7 A
       polámaný anděl touhy, na na na ...

    2. Když padne noc a tíží peřina
       a z dálky jsou slyšet vlaky,
       je jako věčnost každá vteřina,
       a to mi nepřidává taky,
       po městě chodí lační kocouři,
       a mě to občas v duši sevře,
       jsou noci, v kterých, kdo oči zamhouří,
       ten už je nikdy neotevře, na na na ...

    3. Když padne noc na všechna nároží,
       přemýšlím zběsile o tom,
       kam bych teď svoje horké ruce položil
       a co bych udělal potom:
       spadl bych dolů na betonovou zem
       jak široký, tak dlouhý,
       když padne noc, já bez tebe jsem
       polámaný anděl touhy, na na na ...