| Platýs | Karel Kryl

       Ami F7 E

                     Ami                        G    E
    1. Nač vlastně lháti, když ti stejně nikdo nevěří,
                  Ami                   G
       život se krátí, beznadějně zvoní u dveří,
                 C               G            Ami
       na dveře zíráš - pohled blázna v sadě mandloní,
                               F             E
       pak otevíráš - chodba prázdná, nikdo nezvoní.

    2. Nač vlastně bát se, když se hrozby nikdo nebojí,
       trestanec vládce breptá prosby v cizím pokoji,
       sta lží se kupí, platýs hlídá krok tvůj po kroku,
       lesklý a tupý jako slída - démant otroků.

                      Ami          G
    R: Věk sinalých dní a mrazivé luny,
                      E                Ami (E)
       kdy z němoty zní tón ostnaté struny,
                     (Ami)         G
       teď mrazivě mží do šedého prachu,
                       E               Ami Emi
       hle - písmena lží na pomníku strachu.

    3. Nač vlastně jásat, dřinou žlutí, smrtí značeni,
       nač dbáti zásad, jež tě nutí lháti nadšení,
       načpak se šklebit, kývat hlavou s hřívou odranou,
       když být je nebýt, levá pravou, útok obranou?

    4. Nač dělat cosi, co jsme ve snu nikdy nechtěli,
       nevědět, kdo jsi, hledat vesnu mečem z oceli,
       po čase slevíš, bleskne rudá, vetklá do klopy,
       víš nebo nevíš, kdo tě udá a kdo pochopí?
    R:

    5. Tma škrtí hlasy, znějí z mlází zpěvy bojarů,
       hle - nové časy, v kterých vzchází zima po jaru,
       chladno je němé, svítí mastně listy jazyků,
       ze strachu lžeme, nebo vlastně jen tak ze zvyku?

    6. Strach nebo lhaní - stopy kroků v bílé závěji,
       nezvaní zvaní na sta roků závěj navějí,
       křidélka hmyzí, pískot syslí, slůvka nezvaná,
       v závěji zmizí mrtvé smysly blázna skřivana.
    R: