| Gero | Karel Kryl

        Ami
    1. Na čele hradní posádky jel Gero vybrat desátky,
                                 E
       by oslaviti mohl státní svátek,
       leč prázdné město, ves i bor, neb Sasík, Prajz i Branibor
                                       Ami  E
       už dávno přestal střádat do prasátek.
           Ami
       Už nechce platit hradu hry, přes Čechy vytáh' na Uhry,
                                 Dmi
       tam na Dunaji nalodil se na vor
                                 Ami
       a proti proudu pádluje a vesele si jódluje
             E                         Ami Dmi E Ami E Ami
       jak Štajerák, jak Tyrolák či Bavor.

    2. Vzal Gero jako urážku, že nikdo nechtěl bumážku
       a povolení k vystavení pasu
       a že dokonce farnosti už dělají mu schválnosti
       a nechtějí mu plnit státní kasu.
       Je divu, že je naštvaný, když uteče mu poddaný,
       jenž vystaven byl léta jeho péči,
       a že se cítí uražen, když fůra mužů, fůra žen
       se z jeho péče u sousedů léčí.

    3. Zří Gero oheň na střeše a alarmuje Mikeše,
       by polapil tu nevolnickou chátru,
       a Mikeš v roli spojence jde chytat Němce pro Němce,
       neb prospívá to ledvině a játru.
       A Pepa - ručky vod práce se plíží podél paláce,
       jenž ukrejvá se v malostranských střechách,
       a s tváří lovce mamuta jde vykrádati auta,
       jež zanechali Braniboři v Čechách.

    4. Proč by si jeden nepokrad' - jó, v tom je Pepa demokrat
       a šikulovi má být dána šance,
       my přežili jsme Habsburka a dneska máme wartburka
       a tuzexový konto v Živnobance.
       Pak odstartuje po lupu na víkendovou chalupu,
       tam s kamarády švihne pivní kůru
       a, na poměry skuhraje, ví, že to zas ňák uhraje
       [: a už se těší na demokratůru. :]