| Hráz | Nedvědi

         G                 Gmaj7/F#            Emi
    1. Stál tam na stráni dům, v něm židle a stůl,
                   G                   Ami
       pár kůží a krb, co dřevo z něj voní,
          D7
       s jarem, když máj rozdá barvy svý,
                                         G  D7
       tu sosna krásná nad chajdou se skloní,
          G                     Gmaj7/F#            Emi
       a říčka, když stříbrným hávem se přikryje s ránem,
                    G               E
       svý ahoj jí dáš a pak je tu den,
        C                           Emi
       zazní údolím kytara tvá, ta píseň ráno uvítá,
               D7          G D7
       svět s ním, svět s ním.

    2. Touláš se po lese, touláš a jenom tak bloumáš
       a koruny stromů tě uvítaj' rosou,
       víš, že času je dost, to znáš,
       a možná potkáš někde dívku bosou,
       po slůvkách, který se říkaj', po dnech něžných stisků
       vás uvítá chajda a pak je tu den,
       zazní údolím kytara tvá, ta píseň ráno uvítá,
       svět s ním, svět s ním.

    3. Však náhle volání táhlé ti přeruší snění
       a oznámí všem: je poslední den,
       voda zaplaví údolí,
       sosnu, chajdu, pohled zabolí,
       ta hráz je potřebná všem, však zabíjí den,
       co nosil tě v náručí romantickém,
       zazní údolím bolest tvá, ta bolest ráno uvítá,
       svět s ním, svět s ním ...