| Balada o kopáčích | Ivo Jahelka

        G          F        C          G
    1. Bavili se dva kopáči o polední pauze,
        F           Edim          Ami         D
       jaká škoda, že prej u nás není právo stávky,
        G               F           C         G
       po třech rumech napadlo pak Kolomana Krause,
        F            C              G          C
       jak bejt doma a přitom brát nemocenský dávky.
         Ami           G          C           F
       "Ty mi, Tondo, na záchodě levou ruku zlámeš,
        C                 G          E
       tím pádem jsem z práce aspoň na šest neděl venku,
        Ami          G         C          F
       následuj mě, kamaráde, do díla se dáme,
        C           Ami           C      G     C
       za chvíli už od doktora chci mít neschopenku."

        C         G       D            G
    R: Končetina rupne, když se na ni dupne,
        C     G   D  G
       kostička křupne.

    2. Na klozetu kleknul si Kraus k záchodové míse,
       ruku přes ni položil a naplánoval akci,
       na prkýnko že zas pevně Tonda postaví se,
       na ruku mu šlápne, a hned bude po atrakci.
       Rozkročený na prkýnku Tonda nohu zvednul,
       pro zvýšení stability chyt' se splachovadla,
       klečící Kraus v onu chvíli však poněkud zblednul,
       v představě té bolesti mu brada dolů spadla.
    R:

    3. Tak se stalo, že když Tonda shora dupnul silně,
       Koloman Kraus reagoval přesně instinktivně,
       před úderem rukou uhnul zcela neomylně,
       tím pádem se situace vyvinula divně.
       Tonda dupnul do prázdna a zapad' do záchodu,
       kotník se mu zašprajcoval do vodpadu mísy,
       jak se držel splachovadla, ještě na sebe splách' vodu,
       s dvojnásobnou zlomeninou ho pak doktor křísil.
    R: