| Mayovky | Nedvědi

        Dmi
    1. Dávno už v polích ztichnul pokřik vran,
       měsíční záře, vločky poletují tu a tam,
                  Gmi
       to jednou večer přišla paní Zima
        Dmi          Ami         Dmi
       pozeptat se, co a jak se mám.
    2. Dřevěný teplo voní po trámech,
       nechal jsem vodu ohřát na čaj, na grog na kamnech,
       pak v rohu u skleničky začal jsem si zpívat
       o tom, jak dřív bylo líp.
       Dmi                  F
    R: Asi už stárnu nebo hloupnu snad,
        C                     Gmi
       já jsem měl mayovky a Wolkera rád,
          Dmi                               F
       a než jsem šel s holkou, řek' jsem stokrát snad,
                  C                                Gmi        A
       jak je mi milá, něžná, hezká, a jak bych chtěl ji mít rád.
    3. Najednou všechno se to zvrtlo tak,
       na pramen žába sedla a na helmy černej pták,
       a já si myslím,
       že na tenhle podivnej svět asi nepatřím.
    4. Jen ta má Sázava mi občas vrátí chuť se smát,
       někdy se zastaví tam přítel, děvče, kamarád,
       pak v rohu u skleničky zpíváme si o tom,
       jak dřív bylo líp.
    R:
    5.=1.