| Peřina | Nedvědi

       A                                            E7
    1. Usnulas', má lásko, a já jak noční můra byl sám,
            A                                         E7
       měl teplo na polštáři, tváří tvojí voní, jsem sám,
                                         A
       a s křikem noční dravci ulicí se toulaj'
                 D                       A
       a tlučou do popelnic, do oken a vrat,
                E7                     A
       peřinu přes oči a uši přikrýt dlaní,
                 D                            E7 C G7 C G7
       nutit se do spánku, kde mohla by jsi stát.

    2. Usnulas', má lásko, já ještě malou chvíli tě chtěl,
       potichu si hýčkat radost něhy pálících těl,
       tma zvláštní kouzlo má: plaší studu stíny,
       světlo je pravda, ale ve tmě žije čas,
       dotkneš se náhodou, jen tak, bez příčiny,
       no a pak znovu, pak už schválně zas a zas.