| Helou, lidé | Wabi Daněk / John Prine

          G      C             D
    1. S Livií slušně jsme si žili,
        G           C           D
       měli jsme v městě malej byt,
        Hmi                   C
       to bylo dřív, než děti odrostly
                G               D
       a chtěly odejít a začít po svém žít.

    2. Joan a Linda žijou v Omaze,
       z Joa je roztoulanej rváč,
       Davyho nám vzala Korea,
       dodneška ptám se, zač, a zbyl nám jenom pláč.

         Dmi7         G
    R: Stářím stromy sílí
           Dmi7                  G
       a staré řeky mají širší proud,
        Hmi             C
       nám lidem roste samota,
               G               D            G C D G C D
       čekání na dvě slova: helou, lidé, helou.

    3. S ženou už není o čem povídat,
       sedí a vidí jen svůj svět,
       a všechny novinky, co zestárly,
       omládnou o pár let, když ve snech přijdou zpět.

    4. Dnes ráno zvonil u mě telefon,
       volal můj dávnej kámoš Fitz
       a hned se ptal, co prej je novýho,
       povídám: vlastně nic, co jsem měl taky říct?
    R:

    5. Až jednou půjdeš touhle ulicí
       a potkáš smutných očí pár,
       hm, netvař se, že ti to nepřijde,
       řekni: dobrý den, helou, lidé, helou ...