| Oblak | Jaroslav Marian / Tomáš Vondrovic

        Ami   G    Ami       C      G       Ami
    1. Dálkou uplývám, paže, ústa, měňavý tvar,
                 G     Ami              G        Ami
       s ním se rozplývám, mizí tělo z šedavých par,
                G      Ami              G       Ami
       hloubku pod hlavou, dole cár či letící stín,
                  G    Ami            C      G          Ami
       s touhou hloubavou drak se k spánku chumlá do peřin.

         C       G   C                 G         C
    R: Tmou se proměním, a to kouzlo, to je můj háv,
                         G         Ami    E
       chvíli tvář, pak had, nato temný hrad,
              Ami   G          Ami
       potom nymfa nebo pyšný páv,
          C    G   C                   G      C
       k ránu zahynu, možná vejdu v ztracený ráj,
                           G           Ami   E
       jsem jen přízrak, mrak, kampak na zázrak,
               Ami     G          Ami
       oblak přesto stříbrný má kraj.

    2. Právě zaklání malý bůžek buclatou tvář,
       v tváři zklamání, zmizel mrak a zůstala jen zář,
       touží po výši, také on by měnit chtěl tvar,
       mámu neslyší, je tak hrd, už zjara chce být stár.

    R: Čas tě promění a to kouzlo srdce je háv,
       chvíli láska, chlad, a pak zdvih a pád,
       budeš poutník nebo pyšný páv,
       až mámě uplyneš, možná vejdeš v ztracený ráj,
       mysl je jen mrak, kampak na zázrak,
       oblak přesto stříbrný má kraj.