| Píšu historický román | Jarek Nohavica / Bulat Okudžava

           Ami    E          Ami                  Dmi
    1. V prázdné láhvi od piva dobré zahraniční značky
                        Ami E               Ami
       kvetla růže ohnivá  hrdě, pomalu a plačky.

    2. Psal jsem řádek po řádku historické veledílo,
       vysedával na zadku, až se slilo, co kde bylo.

         Ami
    R: Všichni píší jen, co slyší, všichni slyší to, jak dýší,
                             Dmi         Ami     E      Ami
       tak, jak dýší, tak i píší, je to marné, spadla klec,
                                                         Dmi
       v přírodě je to tak dáno, ptát se "proč?" je zakázáno,
              Ami  E    Ami
       to už není naše věc.

    3. Byly dálky pobudů, byly výmysly i kravál,
       z jizev svého osudu jsem si stehy vytrhával.

    4. Nadbíhal jsem hrdinům, vyprávěl o zašlé době,
       poručickou ofinu jsem si přistřihl sám sobě.
    R:

    5. Kostel není ještě mše, fantazie není lhaní,
       dopřejte mi dopsat vše, co mám ještě na napsání.

    6. Dokud září rudý květ rudé růže v temné flašce,
       dopřejte mi vykřičet slova, co mám na bumážce.

         Ami                               E Ami
    *: Všichni píší jen, co slyší, na na na ...