| Když jsi smutná | Karel Plíhal

                  C            Fmaj7       C  Fmaj7
    1. Když jsi smutná, tak i kapky deště bolí,
               C          Fmaj7     A7
       rány se otevřou a naplní se solí,
                 Dmi       G            Emi Ami
       držím tě za ruku a nemám žádnou záruku,
           Fmaj7    C           Fmaj7
       že nezůstanu o žebrácké holi.

    2. Když jsi smutná, tak mi něco ruce sváže,
       do mé hlavy mlčky vpochodují stráže,
       všechny mé nápady hned zahánějí do řady
       a střílí puškou té nejtěžší ráže.

    3. Když jsi smutná, tak i sochy v parku brečí,
       stromy procitnou a mluví lidskou řečí,
       tiše tě konejší, jak umí stromy vezdejší,
       [: a náhle jsi víc svoje, nežli něčí ... :]