| Severní vítr | Žalman

              G    C     G         Ami        D
    1. Kolik tónů vítr zná, když zpívá tam u nás,
                G     C     G    Ami            D
       a je-li láska na prodej, lásky, ptám se vás,
                G       C     G         Ami          D
       a dá se koupit slunce jen, tak vzít ho do dlaní,
              C         G               C    D    G
       když prochází se oblohou, s ním vítr severní.

    2. A kolik barev vítr zná, když kreslí lidem tvář,
       jedněm vrásky, druhým žal, těm třetím svatozář,
       a proč chudým nedá nic, když vstávaj' na ranní,
       jen provází je oblohou ten vítr severní.

    3. A kolik přání vítr má, když listy otvírá,
       po nocích někde při svíčkách všem větrům předčítá,
       a když se ráno podívám do schránky poštovní,
       zas po rukou mi utíká jen vítr severní.

    4. Tak si létá v údolí, nad městem zatočí,
       stále se nám vyhýbá a směje do očí,
       [: když ho chytím za rukáv, dá se se mnou do praní,
          chce být stále svobodnej, můj vítr severní. :]