| Důchodce | Karel Kryl

        Ami     C          Ami          C
    1. Kalhoty roztřepené na vnitřní straně,
        Ami     C         Ami         C
       zápěstí roztřesené a seschlé dlaně,
                 E7            Ami             E7           Ami
       kterými žmoulá kůrku chleba sebranou z pultu v závodce,
                 E7          Ami  E
       tak tedy říkejme mu třeba důchodce.

    2. Rukávy u zimníku odřením lesklé,
       čekává u rychlíků na zbytky ve skle,
       stydlivě sbírá nedopalky ležící v místech pro chodce
       a pak je střádá do obálky, důchodce.

          F               Ami
    *: V neděli vysedává na lavičce v sadech
                  G7                  Ami
       a starou špacírkou si podepírá ustaranou hlavu,
         F                  G
       sluníčko vyhledává, naříká si na dech
                E
       a vůbec nikdo už mu neupírá právo na únavu.

    3. Na krku staré káro a úzkost v hlase,
       když žebrá o cigáro, zlomí se v pase,
       namísto díků sklopí zraky a není třeba žalobce,
             G     F     G       Ami              G       Ami
       když vidím tyhle lidský vraky, třesu se strachem před přízraky,
                  F           E    Ami
       že jednou ze mne bude taky důchodce ...