| Nadějí | Poutníci

              Ami           D
    1. Když spí dva odsouzení
          Ami                D
       v lukách u hořících klád,
            Ami                D  C
       ten dým a ta tráva je změní,
               G Hmi Ami      G Hmi Ami      G Hmi Ami
       než se nadějí, než se nadějí, než se nadějí.

    2. Když dva se nepodřeknou
       v noci u mlčících vrat,
       ta tma a to ticho je svléknou,
       než se nadějí, než se nadějí, než se nadějí.

    3. Můj most, já vím už, kde je,
       padá a před ním je drát,
       a drát, když skočím, se chvěje
       něžnou nadějí, něžnou nadějí, nežnou nadějí.