| Ocelárna | Karel Kryl

                 Ami   F7          Ami  E7
    1. Mrtvou a živou míchám vodu do vín,
                Ami    F7         E7
       napolo bdělý, spící ve stoje,
                  Ami            F7
       na stole lživou uniformu novin
                Ami  E7         Ami
       a stěnu cely ve zdi pokoje.

    2. Zas budík zvoní do nočního jitra
       a znovu plane hořák vařiče,
       dnes jako loni, včera jako zítra,
       čas věty plané vplétá do biče.

         A
    R: Na ostří nože, rezavé a tupé,
                     A7
       zavěsí změny lichá sobota,
         D              C6
       stelu si lože v dospávárně kupé,
        E                 E7
       noc ranní směny v šeru života.

    3. Na okna vlaku kapky deště krápou,
       jako když sprcha kape do vany,
       v štruksovém saku nevolníci chrápou
       a život prchá - rezignovaný.

    4. Železným dechem nadcházejí rána,
       bolavá hlava hledá samotu,
       struskou a plechem zívající brána,
       a pak už žhavá ocel v šamotu.

    R: Na věšák šatny, zrezivělý prachem,
       zavěsí změny lichá sobota,
       mastný a matný, přidušený pachem,
       čas ranní směny v šedi života.

    5. Hlt bryndy z žita, kterou úsvit prošil
       vyrudlou šedí škváry vyčpělé,
       sůl potu, vrytá do flanelu košil,
       škrábe a svědí, svědí po těle.

    6. Kručení břicha z předražené láce
       přehluší vytí sirén fabriky,
       sobota lichá v heroizmu práce,
                   Ami            F7
       jdem domů, sytí z levného pití,
                       Ami    F7      E7   Ami
       šťastni až k zblití - čísla z matriky.