| Tři sudičky | Jarek Nohavica

         G         D           C         D    G
    1. Tři sudičky u kolébky, hoj-hoj, stály mi,
                    D           C        D    G
       podle tvaru mojí lebky, hoj-hoj, věštily,
                       D           C        D     G
       já jsem zrovna dělal kaku, hoj-hoj, do plenek,
                       D            C        D    G
       nechápal jsem smysl jejich, hoj-hoj, myšlenek.

            G            D    C     D       G
    R1: [: Hoj-hoj-hola-hoj, budoucnost je boj,
                         D      C         D      G
           hoj-hoj-hola-hoj, a tak se, chlapče, boj! :]

    2. První babka byla mírně, hoj-hoj, obézní,
       ta mi přála ruku krásné, hoj-hoj, princezny,
       ať s ní strávím ve svém loži, hoj-hoj, co to dá,
       čili, jak to zpívá Samson, hoj-hoj, pohoda.
    R1:

    3. Druhá babka byla zloduch, hoj-hoj, od kosti,
       snad proto mi přivěštila, hoj-hoj, starosti,
       jenom ať se hošík trochu, hoj-hoj, potrápí,
       ať je jeho princeznička, hoj-hoj, na chlapy.
    R1:

    4. Třetí řekla:"Holky, vy snad, hoj-hoj, blbnete,
       víte, jaká nemoc vládne, hoj-hoj, ve světě,
       ať zavládne v jeho žití, hoj-hoj, idyla,"
       vzala nůž a fik! a věštby, hoj-hoj, zrušila.

    R2: [: Hoj-hoj-hola-hoj, budoucnost je boj,
           hoj-hoj-hola-hoj, a tak se, chlapče, hoj! :]

    5. Z toho plyne poučení, hoj-hoj, pro všecky,
       každý problém dá se řešit, hoj-hoj, vědecky:
       aby nekradlo se, uřež lidem, hoj-hoj, ručičky,
       aby nezdrhali za kopečky, hoj-hoj, nožičky.
    R1: