| Slunce | Jiří Korn / Helena Vondráčková

                 Ami                    Dmi
    1. Já kdysi s úsvitem ti říkal častokrát,
                 G7                        C
       že jsi mé slunce, o němž nikdo nemá zdání.
                    F                         Dmi
       Řek jsem to vážně, jenže nesmíš to tak brát.
                 E           Ami
       Přeháním rád, to bude tím.

    2. Já kdysi s úsvitem ti řekla častokrát,
       že jsi mé slunce, které vyšlo v pravou chvíli.
       Slyšel jsi správně, jenže nesmíš to tak brát.
                              A
       Bezpočtukrát člověk se mýlí.

                 Dmi                       G
    R. Slunce je fair, to nezaspí a hřeje záda,
                 C                       Ami7
       vysvitne včas, když naprší ti do mikáda,
                  Dmi                       E
       nechce nic mít, nic nedluží a svítí stejně
               Ami             A
       na moji tvář, na dlaně tvé.
                 Dmi                      G
       Slunce je fair, to nešidí a hřeje pláže,
               C                    Ami7
       odvede své a neslíbí, co nedokáže.
                 Dmi                      E
       Kol hlavy měj si svatozář a třeba hřej si,
                 Ami
       slunce ty nejsi.

    3. I když máš spoustu chyb, tak já ti rozumím
       a slabší stránky tvé ti vůbec nevytýkám.
       Ani já nejsem tvoje slunce, pokud vím.
                                 A
       Netrap se tím, to se jen říká.
    R.

    4. Už raděj mlč a dívej, hvězdy jsou ty tam,
       přichází úsvit, velké slunce hlásí ráno.
       Co přát si krásnějšího nad ten zázrak sám,
       že ty mě máš, že já tě mám.