| Balada Manoně | Karel Kryl

         A         C#          C       H
    1. Sní v povlacích, vlasy má havraní,
                 E
       sní o mracích s muzikou varhanní,
        A              C#       F#mi         Hmi E
       vím, že se jí zdá o pasekách s malinovím,
        A          E        A         E(D)
       řekne, až procitne, že mě sem nezvala,
       A        E          A          D
       ústa až poskytne, přečtu jí z Nezvala:
        A        D      A         E
       Manon je motýl, Manon je včela,
       A        D        A          E A
       a že ji nepustím, i kdyby chtěla.

    2. Dál ale sní o mořích blankytných,
       snít budu s ní v trochejích nezbytných,
       vím, až se mi vzdá, nikdy že jí nedopovím
       v zeleným salóně, co tehdy neznala,
       z Balady Manoně od pana Nezvala,
       že Manon je motýl, Manon je včela,
       Manon je růže hozená do kostela,
        A        D      A         E
       Manon je motýl, Manon je plavovláska,
        A        D       A           E
       Manon je první a poslední má láska,
        A        D       A             E
       Manon je první a poslední můj hřích,
        A        E      A         E
       nepoznat Manon, nemiloval bych,
             A      D      A      D      A   D A
       ach, Manon, Manon, Manon, Manon, Manon ...