| Husita | Jarek Nohavica

           D                A
    1. [: Pásával jsem koně u nás ve dvoře,
          D              A
          ale už je nepasu, :]
         Hmi           A    D          G
       chudák, ten je dole, a pán nahoře,
         D          A    Hmi G    D          A    D
       všeho jenom do času, jó, všeho jenom do času.

    2. [: Máma ušila mi režnou kytlici,
          padla mi jak ulitá, :]
       táta vytáh' ze stodoly sudlici:
       teď jseš, chlapče, husita, jó, teď jseš, chlapče, husita.

           D             A      D   Hmi   Emi   A7    D A7(-)
    R: [: Hejtman volá:"Do zbraně, bijte pány, hr na ně!" :]
       Hmi    Emi   A7    D              Hmi   Emi           A7   D
       a mně srdce buší, lásce dal jsem duši, jen ať s námi zůstane.

    3. [: U města Tachova stojí křižáci,
          leskne se jim brnění, :]
       sudlice je těžká, já se potácím,
       dvakrát dobře mi není, jó, dvakrát dobře mi není.

    4. [: Tolik krásnejch holek chodí po světě,
          já žádnou neměl pro sebe, :]
       tak si říkám: chlapče, křižák bodne tě,
       čistej půjdeš do nebe, jó, čistej půjdeš do nebe.
    R:

    5. [: Na vozové hradbě stojí Marie,
          mává na mě zdaleka, :]
       křižáci, kdo na ni sáhne, mordyje,
       ten se pomsty dočeká, jó, ten se pomsty dočeká.

    6. [: Chtěl jsem jí dát pusu tam, co je ten keř,
          řekla:"To se nedělá," :]
       když mě nezabijou, to mi, holka, věř,
       budeš moje docela, jó, budeš moje docela.
    R:

    7. [: Už se na nás ženou křižáci smělí,
          zlaté kříže na krku, :]
       jen co uslyšeli, jak jsme zapěli,
       zpět se ženou v úprku, jó, zpět se ženou v úprku.

    8. V trávě leží klobouk, čípak mohl být,
       prý kardinála z Anglie,
       v trávě leží klobouk, čípak mohl být,
       prý kardinála z Itálie,
       tam v tý trávě zítra budeme se mít
       já a moje Marie, jó,
       ať miluje, kdo žije, jó,
       ať žije historie!