| Běla (Podběly) | Karel Kryl

        D                                 A7
    1. Já včera hučel do Běly o harmonii duší
          D                                        A7 D
       a poslouchal jsem zardělý, kterak jí srdce buší,
             G           D         E7            A7
       ach, Bělo, Bělo, Bělo má, sdělila jsi mi suše,
            D                                   A7 D
       že člověk taky tělo má, ve kterém sídlí duše.

    2. Ačkoli nejsem zbabělý, já váhal dlouho drahně:
       chtít příliš mnoho od Běly a skončit v mravním bahně,
       jak včera raší podběly na pasekách i jinde,
       [: [: já dostal dopis od Běly, :] Běla mi dala kvinde. :]