| Sněžný muž | Greenhorns / A. P. Carter

          C                                F
    1. Studenej vítr honí sníh cestou zavátou,
        G                                        C
       stopy, jak nohy sloní, teď vidím před chatou
                                             F
       a tebe marně sháním, pod postel nahlížím,
            G7                        C
       kam ztratila ses, to já dobře vím.

                                 G
    R. To sám sněžnej muž se tu bral,
                                 C
       to sám sněžnej muž si tě vzal,
                                        F
       tak tedy pozdravuj jeho ledovou sluj
         G7                          C
       a já si v klidu kotlík grogu dám.

    2. Teď okna kvetou mrazem, já zase našel klid
       zas klepu popel na zem a můžu nahlas klít
       a nemusím se hádat a vynakládat um,
       abych si moh dát tajně malej rum.
    R.

    3. Studenej vítr honí mraky, jak duchů sbor,
       stopy jak nohy sloní se táhnou za obzor
       a můj bernardýn klímá, nijak tě neshání,
       on má rád ticho a hodin tikání.
    R.