| Blond holka | Samson

        G             C      G   Ami     G      D7    G
    1. Bydlela u nás ve vchodu blonďatá holka, žádná dáma,
         Hmi           Ami      C       Hmi      G     D7
       kluci ji zvali na sodu, říkala: díky, já radši sama,
         C             G                                D7
       vlasy malinko přes čelo a do nosu trochu jí pršelo,
            G            C   G
       tak dívčí, až to bolelo,
       C         G      C           G      C           G       D7   G
       a já se styděl, jen jsem ji viděl, na co v mý hlavě se myslelo.

    2. Prázdniny spadly do léta, jen vítr rozvál pampelišky,
       ta dívka jela do světa a já pro ni verše střádal z knížky
       a jenom v noci ve spaní bral jsem jí hlavu do dlaní
       a špatně šlo mi vstávání,
       ten, kdo si počká, ten prý se dočká, takže mi zbylo to čekání.

    3. Ještě noc voní děvčaty, už vlaštovek jsou plný dráty
       a cesty zjara počatý jsou konce sukní rozevlátý,
       některé letní příběhy končí bez lásky, bez něhy,
       tak i můj skončil pod sněhy,
       nesmělý trouba, co trochu moc hloubá, vzbuzuje vždycky jen úsměvy.

    4. Umřel rok, asi hodně pil, už zase kvetou vlčí máky,
       každej svou šanci uchopil a nased' na svý vlastní vlaky,
       každej svou vlastní kolejí, tak lidé lásku ztrácejí,
       tak končí každý, kdo klame ji,
       a svobodná máma chodívá sama s kočárem naší alejí.