| Rána do palice | Kamelot

         E               A            E
    1. Slunko žhavý jak pec a k vodě daleko,
                          A                  E
       v puse jak na Sahaře a nikde žádnej mrak,
                              A             E
       jsem línej a lezu jak pes, zpocený triko,
                             A          E
       jsem ve vlastní šťávě uvařenej knak.

                 H       A            C
    R: Najednou vohrady pás brnkl mi do očí,
                   E             A        E
       já zahlíd' dům a džbán s vodou po vokraj,
                   H           A           C
       najednou chce se mi řvát, člověk se otočí,
                  E     A             E
       je to jak sen, spatřit jednou ráj.

    2. Holka na zápraží a mně se zvednul tlak,
       je hezká a nahoře bez, vlasy na ramena,
       ta krása mě rychle složí, že letím do oblak,
       vědomí ztrácím, hlava je zasažená.
    R:

    3. Večerní chlad probudil mý tělo rozbitý,
       a žádnej dům a žádnej džbán a žádná krasavice,
       jen bahno, písek a jíl, oblaka vylitý,
       no kdo za to může, za ránu do palice,
        A              E   A              E   A               E
       za ránu do palice, za ránu do palice, za ránu do palice ...