| Epilog |

    A je to.

    Kdo jsi.

    Osud přece. Celé jsem ti to předurčil.
    Svůj úkol jsi splnil dokonale.

    Ale vždyť jsem všechny zabil.

    No a, kde není ani človíčka, nedějí se dobré věci,
    ale ani špatné.
    Zem si konečne uleví.

    Co chceš?

    Jsi krysař. Naplnil jsi svůj osud.
    A navíc úplně všechny jsi nezabil.

    Já vím. To jsi taky předurčil?

    Zajímavá otázka.

    Jsi zlý.

    Nejsem ani dobrý, ani zlý.
    Kdybys byl mravenec, řekl bys, že jsem dobrý,
    vy sobci, všechno vidíte jenom z úhlu vašeho pohledu,
    zapomínáte, že tu nejste sami,
    ale tebe se to vlastně už netýká.

    Co se stalo?

    Nic, maličká.
    Jdi krysaři, odejdi s Agnes a buďte šťastni.
    Zítra se probudíš a zapomeneš. Ona, už zapomněla.
    Dokončím své dílo a odejdu. Pamatuješ?
    Tak to udělej. Teď, hned. Krysaři? Píšťalu. Běžte, šup.
    Když vztek, jak pára v kotli bez ventilu vře a napíná se potají,
    přijde muž, má v mlze zahalenou tvář a tisíc jmen
    i krysař mu říkají, má v mlze zahalenou tvář a tisíc jmen
    i krysař mu říkají.