| Letní romance | Druhá tráva

           G     C      G        C   G
    1. Je ráno, pěknej den jako nejeden,
           C            G    D
       a brána k štěstí otevřená,
             G      C    G        C    G
       a v světle přikrytá vedle leží ta,
              C    G         D
       která je a není moje žena,
           C             G      C           G
       ať žije lidskej tvor, je osmej termidor
          C     G             D
       a lid za oknem volá "sláva!",
            G    C      G         C   G
       [: a ona po chvíli v moji košili
             C     G      D G
          vstává, tiše vstává. :]

    2. Pod blůzou z Marseille však má dvě kameje
       hezčí, než má šenešálka,
       a já je propíjím s jednou bestií,
       která je a není moje válka,
       jó, v malým pokoji ve tmě a ve zbroji
       se rázem kroků nedostává,
       [: když země kdekoli je v letní řeholi
          plavá, tolik plavá. :]

    3. Léto uzraje a tahle holka je
       moc bílá na to, aby žila
       jen ze svých kamejí a s mojí nadějí,
       v který je a není moje síla,
       [: jó, je mi do tance, tahle romance
          je možná ženská nebezpečná,
          možná krvavá, možná nepravá,
          ale věčná, bože, věčná. :]