| Kosatá a Zubatá | Jarek Nohavica

          Ami                             Dmi     E7     Ami
    1. Nevím už vážně, kde to bylo, kam jsem to vlastně zašel,
                                      Dmi  E7    Ami
       v ulici světlo nesvítilo, noc měla černý kašel,
            Dmi                      E7                   Ami
       a v té tmě, horší nežli v pytli, v kterém se topí koťata,
           Dmi                  E7                      Ami
       mě náhle kolem krku chytly dvě holky - Kosatá a Zubatá.

    2. Proč prý jste, pane, tolik smuten, co když vám srdce pukne,
       smály se jako pominuté a kasaly si sukně,
       každá mě z jedný strany rafla, měly v tom jistě praxi,
       že prý si spolu vyjdem na flám, a už volaly taxi.

    3. Všecky ty knajpy, kde jsme byli, mi vypadly už z paměti,
       když z poslední nás vyhodili, tak bylo nějak po třetí,
       bydlely až na kraji města a postel měly s nebesy,
       řek' jsem jim: kdybych ráno nevstal, tak ať se teda neděsí.

    4. Jedna se ke mně vmáčkla zleva, no, a ta druhá zprava,
       že ať si pospím, jim to neva, jen blbej ráno vstává,
       jak jsem se vzbudil, nemám páru, rolety byly dole,
       na zemi zbytky kaviáru a plno vodky kolem.

    5. Cítil jsem divnou bolest v hrudi, jak bych měl ránu sečnou
       a ve hlavě mi tikal budík natažený na nekonečno
       a tikal tik-tak na dvě doby jak ministranti v kostele,
       v kuchyni někdo myl nádobí, a tak mi začla neděle.