| Haleluja - Velká zpověď | Jarek Nohavica

        G Ami G C G Ami D G
    *: Haleluja, haleluja.

          G    G/F# Emi D     G
    R: Andělé na kůru, haleluja,
                    G/F# Emi D     G
       v bělostném mundůru, haleluja,
                 G/F# Emi D     G
       hrají na šalmaje, haleluja,
                  G/F# Emi D        G
       že bránou do ráje  neprojdu já,
             G/F# Emi       D     G
       nebeská   honorace, haleluja,
                  G/F# Emi         D     G
       má totiž svoje  informace, haleluja,
                   G/F# Emi         D     G
       co chtějí, vědí  o člověku, haleluja,
             G/F#  Emi      D          G   C     G
       mají na to kartotéku a v ní su já, haleluja.

         G         D           C         D      G D C D
    1. Svatý Petr to tam vede na osobním oddělení,
        G         D          C          D       G D C D
       nenechá se opít medem a nesnáší podplácení,
        G          D              C           D      G D C D
       kouká shora, a co spatří, zapíše hned do šanonu,
        G            D            C            D        G D
       každému, co právem patří, bez pardonu, bez pardonu,
        C  D            G  D  C   D         G  D
       jó, oni všechno vědí, ti, co nahoře sedí,
        C     D       G    D     C      D   G   D     G
       tam v modrém blankytu, andělé v hábitu, haleluja.
    R:

    2. Že jsem tužkou kreslil na omítku čárečky a kosočtverce,
       za copánky tahal Jitku a ukazoval to Věrce,
       nechtěl chodit do holiče, věřil cizí propagandě,
       na ebonitové tyče mazal sádlo kvůli srandě,
       oni to na mě vědí, ti, co nahoře sedí,
       tam v modrém blankytu, andělé v hábitu, haleluja.
    R:

    3. Že jsem v dějepise opisoval a v občance hrál piškvorky,
       za jízdy vyskakoval, okusoval KOH-I-NOOR-ky,
       a pak pod lavicí čet' Rychlé šípy, učitelce říkal: účo,
       kouřil astry, kouřil lípy a popíjel k tomu čůčo,
       čet' knížky, co jsou na indexu a nedočet' F.L.Věka,
       v prvním járu propad' sexu, z čehož se už nevysekal,
       pochválen byl od Rottrový, jak prý láska voní deštěm,
       ale v páté řadě na Mertovi vykřikoval: Ještě, ještě!
       Neustýlal, když se stlalo, čural, kde se čurat nemá
       a, aby toho snad nebylo málo, spřáhnul se s folkáčema,
       křičel, že satanáš, to je táta, táta náš,
       nečetl noviny, prý jsou tam jen koniny,
       bydlel v Těšíně a učil se polštině,
       měl syna Jakuba, to bude jeho záhuba,
       pil gin fizz, gin fizz, gin fizz, gin fizz,
       ale taky rum, rum, rum, rum, rum, rum, rum, rum,
       nevěřil vínu, vínu, vínu, vínu, vínu, vínu, vínu, vínu,
       tahle píseň, to je další mínus, další mínus, další mínus, další mínus,
       předvčírem mi přišlo psaní poslané nebeskou počtou, hohoho,
       jen ať se prý moc neoháním, že už mi to v nebi spočtou, hohoho,
       no jen si klidně spočtěte, já se vás nelekám,
       víte, co mi můžete a hádejte kam, haleluja.
          C        D        G   D G
    R: + halelu-, halelu-, haleluja ...