| Vítr | Wabi Daněk

              G                            Ami
    1. Tehdy foukal chladný vítr, ostře chladivý a čistý,
               D7                        G
       česal zvadlé hlavy stromů, trhal kaštany a listy,
                Hmi                          C
       já jsem seděl před tím domem, hlavu stejnou, jak ty stromy,
              G                      D7                          G
       potom došlo taky na mě, a já rázem poznal, co mi ten den dal.

           G     C   G  C      G                       D7 G
    R: To vítr, můj vítr, co hvízdal a nad mou hlavou vál.

    2. Stál jsem u zábradlí mostu, pod ním v hloubce voda pádí,
       kolem zhromáždení rádci, jeden radí, druhý svádí,
       první - jistější je zůstat, druhý - krásnější je skočit,
       potom zafoukal můj vítr, kamsi odvanul je, z očí mi je svál.
    R:

    3. Stála u zábradlí mostu, ještě váhá, ještě stojí,
       i když potkám ten svůj vítr, možná časem neobstojím,
       ale rozhodnu se brzy, abych cítil volnost letu,
       snad pomůže mi vítr, možná, že se ve všem pletu, co já vím.

    R: A vítr, můj vítr snad přijde a já s ním poletím ...