| Hrací strojek | Karel Plíhal

        A             E     F#mi           D
    1. Nad svátečním pitím čekáš, kdy už chytím,
         C             D    E4sus E
       kdy už jiskra přeskočí,
        A          E    F#mi        D
       náhle mezi řečí ve tmě ruka něčí
         C            E   A
       zlatým klíčkem otočí.

    2. Stává se to zřídka, čas jak stará zídka
       na prášek se rozdrolí,
       pán se dvorně klaní, k tanci vyzve paní,
       roztáčí se soukolí.

        F                   A     F                   C
    R: Tiše cinká strojek hrací, tóny hodné mistra skláře,
        F                     A        F                   C  E
       mizí v dálce kdesi v mracích, kde se rozpouštějí v páře.

    3. Pán se stále klaní roztančené paní,
       nic jinýho neumí,
       ač má v hlavě zmatky, kolečka a drátky
       jeho vášně utlumí.

    4. Tak jí aspoň znova šeptá něžná slova,
       ona se jen usmívá,
       ve strojku to chřestí, zvonivýho štěstí
       pomaloučku ubývá.
    R:

    5. Poslední dvě noty zpité do němoty
       mizí na dně skleniček,
       pán se ohnul v pase, a tak skončila se
       krátká láska na klíček.