| Ptákům křídla nevezmou | Asonance

            D                      G              D A7
    1. Tam pod vězeňskou zdí jsem zaslech' dívčí nářek:
         D           G           A7
       "Milý, ty mě necháš samotnou,
                 D             G              D          A7
       že jsi z panské sýpky krad', když tvé děti měly hlad,
                                           D
       v dálce vězeňskou loď vidím zakotvenou."

         D G         D          Hmi
    R: Ptákům, těm křídla nevezmou,
              D         Hmi       A7
       dál vznášejí se volní oblohou,
                D               G        D             A7
       kde jsou oni a kde jsme my, naše láska a naše sny,
                                           D
       jenom zármutek teď zůstal nad krajinou.

    2. Hlas za vězeňskou zdí jí tiše odpovídá:
       "Je pozdě, lásko, nesmíš litovat,
       vždyť proti pánům jsem se zved', chtěl jsem změnit tenhle svět,
       teď musíš naše děti vychovat."
    R:

    3. Za hrází přístavní noc bledne do svítaní,
       temný obrys lodi splývá s pozadím,
       těžko se slova nachází, ať tě, lásko, Bůh provází
       na cestě k dalekým břehům australským.

                  D               G        D             A7
    R: + kde jsou oni a kde jsme my, naše láska a naše sny,
                                             G D
         jenom zármutek teď zůstal nad krajinou ...