| Trubač | Jarek Nohavica

              Ami                              E
    1. Jsme břehy jedné řeky, jsme kola jedné káry,
                                                Ami
       nás pojí stejný osud, ať v dobrém nebo zlém,
             C                                  G
       když na Krakovské věži zatroubí trubač starý,
             E                                 Ami
       zas chytám svoji šavli a jsem plný naděje.

    2. Jdem v ošuntělých šatech a sandály nás tlačí,
       a slzy našich sester jak Jaroslavnin pláč,
       zahrajte, harmoniky, ať lépe se nám kráčí,
       jdem za svobodu bít se a je nám sedmnáct.

    3. Co svoboda, že nespat, že porozbíjet vázy,
       že vysmát se všem koním a jezdit rychlíkem,
       na to jsme příliš vážní, nám ironie schází,
       my za svobodou jinou teď krok za krokem jdem.

    4. A koho vzíti s sebou, to kdyby člověk věděl,
       a kdo bude náš vůdce, kdo prádlo bude prát
       a kam se vrhnout nejdřív, a kdo si bude hledět,
       jen aby ten svůj vozík dotáhl beze ztrát.

    5. Je mrtev starý trubač, však dál zní jeho tóny,
       velká je jeho láska, to věčné SOS,
       [: jsme školáci, jsme děti, za chvíli bude zvonit
          a z otevřených oken v rádiu hraje jazz. :]