| Svatava | Jarek Nohavica

           G
    1. Poslyšte baladu, je o jednom případu,
                 C         G C G
       bude to smutné velice,
       je o dívce Svatavě, žijící v městě Ostravě,
               C       G C G
       Gottwaldova ulice.

        Ami        D7      G         Emi
    R1: Otec Svatavy pracuje u dopravy
           Ami        D7      G          Emi
        a matka Svatavy vedoucí je Potravin
           Ami           D7         G   Emi
        a jejich dcera Svatava jak lilie,
         Ami     D7     G
        zamilovaná do poezie.

    2. Příběh začíná ve večerních hodinách
       v pátek třetího října,
       venku zima je, televize nehraje,
       ale hřeje peřina.

    R2: Otec Svatavy má špičku u dopravy
        a matka Svatavy inventuru Potravin
        a jejich dcera Svatava jak lilie,
        zamilovaná do poezie.

    3. Slávek Slováček, v lásce žádný nováček,
       už se blíží podle stěn,
       nutno ještě věděti, že má doma dvě děti
       a třetí je na cestě.
       Zjistil, že:
    R2:

    4. Svatava si myslela, že to zvoní Adéla
       a nese jí Nezvala,
       když svůj omyl zjistila, velice se zlobila:
       Pane, já vás nezvala!

    R3: Slávek byl však muž činu, uchopil tu dívčinu
        a pak do ucha jí píp': Svatavo, vy jste můj typ,
        a teď bez dlouhých veršíků a citátů
        zahrajem si na mámu a na tátu.

    5. Když ji vzal do náruče, mlátila ho Bezručem
       a dusila Baudelairem,
       dvě modřiny pod nosem schytal Janisem Ritsosem
       a jednu Jacquesem Prevertem.

    R4: V bitvě předem prohrané tloukla ho S.K.Neumannem,
        ale ani Rudé zpěvy neuchránily pel té děvy,
        a tak, když k ránu spokojeně usnula,
        k hrudi tiskla Valeria Catulla.

    6. Jak nás učí dějiny, pouze čin je účinný,
       básně nemají tu moc,
       i když je to ku pláči, verše jaksi nestačí
       dívčinám na celou noc.

    R5: Začas se otec Svatavy tloukl pěstí do hlavy
        a matka Svatavy, ta se chtěla otrávit,
        že jejich vnučka Svatava jak lilie
        žvatlá první veršíky poezie,
        žvatlá Dvakrát sedm pohádek Františka Hrubína.