| Mávátka | Jarek Nohavica

       Ami
    1. Už třicet let chodím po světě
       Dmi         G      C              E
       a ten svět furt a furt se stejně točí,
        Ami
       já budu klidně smát se, budu veselý,
        G        E          Ami E
       jenom mi vydloubněte oči.
       Neviděl bych vypasené páprdy,
       tisíce let a stále titíž,
       když něco prohnilého v státě zasmrdí,
       říkají: ty snad něco cítíš?
        Dmi    G  C         E
       Říkají mi dobráci v Rudém právu:
        Dmi       G   C              E
       není tak zle, jen, chlapče, zvedni hlavu!

        Ami               Dmi       Ami      E           Ami  E
    R: Dejte mi do rukou mávátko a řekněte, jak volat "Sláva!",
        Ami                  Dmi               Ami    E      Ami
       já už si najdu ten správný směr a budu mávat, mávat, mávat.

    2. Můj soused odvedle je farář v kostele,
       moc príma kluk, jenže často hledí k nebi,
       já jaksi nemám v nebi žádné přátele
       a bůh, ten pro mě nikdy nebyl.
       Čtu jenom básně těch, kteří už zemřeli
       a ten svět furt a furt se stejně točí,
       já budu klidně smát se, budu veselý,
       jenom mi vydloubněte oči.
       Říkají mi dobráci u koryta:
       není tak zle, to jenom doba je složitá!
    R:

    3. Okresní inspektor Vlček má vilu, dům a byt,
       takové nic, a jak si krásně žije,
       já musel sedm roků bez koupelny žít,
       proto ať žije anarchie.
       Když tátu vyhodili, máma brečela,
       že nedokázal převléct vlastní kabát,
       a to mám někde na dně duše docela,
       třeste se, trůny knížat a hrabat.
       Říkají mi dobráci za koryty:
       není tak zle, ovšem musíte pochopiti ..., já zpívám:
          E      Ami    E      Ami E Ami
    R: + mávat, mávat, mávat, mávat!