| Soudili se | Ivo Jahelka

        D       G   D       G   D       G D       A
    1. Soudili se, soudili se dva sousedi o hranice,
       D       G    D        G  D        G                 D
       o hranice, starou slívu, o kus meze, o smrad z chlívu.
                   G          D          G  D
       Byl to spor urputnej, pět let se táhnul,
        Gmi           D    G             D
       pět let se táhnul, pět let se táhnul,
                  G     D         G  D
       jeden na druhýho i ruku vztáhnul,
       Gmi          D   G            D
       i ruku vztáhnul, i ruku vztáhnul.

        D        G      C      G       D
    R: Nenávist každá, ta pomine, pomine,
         D          G      C       G       D
       všechno se srovná, jen oni ne, oni ne.

    2. Soudili se, soudili se rozvedení o svý jmění,
       o svý jmění, o portmonky, o kastróly, o potomky.
       Byl to spor urputnej [: s křikem a pláčem :],
       s křikem a pláčem,
       ó, jak si překrásně [: po krku skáčem :],
       po krku skáčem.
    R:

    3. Soudili se, soudili se sourozenci mezi věnci,
       mezi věnci, pozůstalí, kdo co zdědí, kdo co sbalí.
       Byl to spor urputnej, [: bez slitování :],
       bez slitování,
       byl na hrobě plevel a [: devátý stání :],
       devátý stání.
    R:

    4. Soudíme se, soudíme se lidi s lidma, kdo víc snese,
       kdo víc snese, kdo se nedá, jen těžko se pravda hledá.
       Je to spor urputnej, [: s sebou nás vláčí :],
       s sebou nás vláčí.
       Může to k smíchu bejt, [: nebo spíš k pláči :],
       nebo spíš k pláči.

    R: Nenávist každá, ta pomine, pomine,
       všechno se srovná, jen lidi ne, lidi ne.
         D               A

    *: Svou pravdu máš, já mám zase jinou,
        Hmi               G
       možná se sejdou a možná se minou.
           D                 A
       Já vím, tenhle svět snad jednu vadu má,
        Hmi            G            D
       že každý z nás jen tu svou pravdu má.
       Soudíme se ...